490/5477/23 26.06.2023
н/п 1-кс/490/5492/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5477/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом УСБУ в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, за наступних обставин.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього" (Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Миколаївської області, починаючи з 24.02.2022, у тому числі місто Миколаїв - знаходяться під постійним обстрілом з різного виду озброєння з боку підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації.

Як установлено, проведення підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, Федеральної служби безпеки Російської Федерації, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Досудовим розслідуванням установлено, що одним з таких осіб, є мешканець м. Миколаєва, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у невстановлений час (однак не пізніше 08.02.2023), не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, погодився на виконання завдань (доручень) представників РФ з метою надання допомоги державі агресору в проведенні підривної діяльності, що супроводжувалось порушенням законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зокрема, на початку лютого 2023 року, але не пізніше 08.02.2023, перебуваючи у невстановленому на даний час місці, використовуючи термінал стільникового зв`язку з ІМЕІ: НОМЕР_1 з номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , будучи активним користувачем месенджера «Телеграм», де був зареєстрований з нік-неймом (псевдонімом) « ОСОБА_7 », а саме учасником, читачем та глядачем каналів, груп, які поширюють в такому застосунку інформацію, ідеї та погляди антиукраїнського змісту з метою пошуку однодумців, які підтримують збройну агресію проти України, вступив у листування з раніше невідомою йому, невстановленою слідством на даний час особою, з нік-неймом (псевдонімом) « ОСОБА_8 ».

Так, 08.02.2023, у період з 11 год. 04 хв. по 11 год. 14 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи листування в мессенджері «Телеграм» з вищевказаним користувачем « ОСОБА_8 », отримав від останнього пропозицію щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом повідомлення щодо переміщення, руху або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також об`єктів критичної інфраструктури м. Миколаєва, яке виразилось в текстовому повідомленні наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_4.».

У свою чергу ОСОБА_4 , в цей же день (08.02.2023), об 11 год. 26 хв., перебуваючи у невстановленому слідством на теперішній час місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, здійснюючи допомогу державі агресору у проведенні підривної діяльності та бажаючи їх настання, впевнившись, в силу характеру листування з особою « ОСОБА_8 », що останній має відношення до ЗС РФ чи спеціальних розвідувальних служб держави агресора, з ідеологічних та корисливих мотивів, погодився на його пропозицію, шляхом надсилання текстового повідомленні наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Так, 08.02.2023, у період з 21 год. 27 хв. по 22 год. 18 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Миколаєві, більш точне місце встановити не виявилось за можливе, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання допомоги іноземній державі - РФ в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, та бажаючи настання таких наслідків, керуючись ідеологічним та корисливим мотивом, на виконання наданого йому невстановленим на даний час представником рф з псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » завдання, використовуючи власний мобільний телефон з ІМЕІ: НОМЕР_1 з номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , через програму для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет «Телеграм», надіслав останньому відомості про місце перебування військовослужбовців ЗСУ, з можливістю їх ідентифікації на місцевості, у вигляді наступних текстових повідомлень: «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Крім того, в ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 , продовжуючи підтримувати «проросійські» ідеї та погляди, направлені на підтримку та надання допомоги РФ та її представникам у веденні агресивної війни на території України, перебуваючи в місті Миколаєві (більш конкретне місце слідством наразі не установлено), не пізніше 29.05.2023 за допомогою належного йому терміналу стільникового зв`язку з ІМЕІ: НОМЕР_3 та номером мобільного оператора телефонного зв`язку НОМЕР_4 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм» з обліковим записом з нік-неймом (псевдонімом) « ОСОБА_10 », який зареєстровано до вищевказаного номеру оператора мобільного зв`язку, вступив у листування з невідомим йому раніше користувачем вказаного месенджеру, який зареєстрований з використанням нік-нейму (псевдоніму) « ОСОБА_11 ».

Так, 05.06.2023, у період з 11 год. 10 хв. по 11 год. 47 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи листування в месенджері «Телеграм» з вищевказаним користувачем « ОСОБА_11 », отримав від останнього пропозицію щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом повідомлення щодо переміщення, руху або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також об`єктів критичної інфраструктури м. Миколаєва, яке виразилось в текстових повідомленнях наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_7»

В свою чергу ОСОБА_4 , в цей же день (05.06.2023), у період з 11 год. 11 хв. по 11 год. 55 хв., перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, та бажаючи їх настання, впевнившись, в силу характеру листування з особою « ОСОБА_11 », що останній має відношення до зсрф чи спеціальних розвідувальних служб такої держави агресора, з ідеологічних та корисливих мотивів, погодився на його пропозицію, шляхом надсилання текстового повідомленні наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_8».

Крім того, в ході досудового розслідування установлено, що місцевий мешканець м. Миколаєва, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи «проросійськи» налаштованою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу Російській Федерації та її представникам у збройній агресії проти України, перебуваючи в місті Миколаєві (більш конкретне місце слідством наразі не встановлено), не пізніше 29.05.2023 за допомогою належного йому терміналу стільникового зв`язку з ІМЕІ: НОМЕР_3 та номером мобільного оператора телефонного зв`язку НОМЕР_4 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм» з обліковим записом з нік-неймом (псевдонімом) « ОСОБА_10 », який зареєстровано до вищевказаного номеру оператора мобільного зв`язку, вступив у листування з невідомим йому раніше користувачем вказаного месенджеру, який зареєстрований з використанням нік-нейму (псевдоніму) « ОСОБА_11 ».

Так, 12.06.2023, у період з 23 год. 13 хв. до 23 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Миколаєві, більш точне місце встановити не виявилось за можливе, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання допомоги іноземній державі - Російській Федерації та її представникам у збройній агресії проти України, з порушенням законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді загибелі цивільного населення та руйнуванням цивільних об`єктів - житлових будинків, та бажаючи настання таких наслідків, керуючись ідеологічним мотивом, на виконання наданого йому невстановленим на даний час представником РФ з псевдонімом « ОСОБА_11 » завдання, використовуючи власний мобільний телефон з ІМЕІ: НОМЕР_3 та номером мобільного оператора телефонного зв`язку НОМЕР_4 , через програму для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет «Телеграм», надіслав останньому відомості про місце перебування військовослужбовців ЗСУ чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, з можливістю їх ідентифікації на місцевості, у вигляді наступних текстових повідомлень: «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Як установлено слідством, за переданими ОСОБА_4 у вищевказаний спосіб представнику держави-агресора координатами розташовано житловий багатоквартирний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який жодним чином не є та не використовується як військовий об`єкт.

Відповідно до статті 48 (Основна норма) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року встановлено, що для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Згідно з пунктом а. частини 4 статті 51 (Захист цивільного населення) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року встановлено, що напади невибіркового характеру заборонено. До нападу невибіркового характеру належать напади, не спрямовані на конкретні воєнні об`єкти.

Крім того, згідно з пунктом b. частини 5 статті 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року встановлено, що серед інших належить вважати невибірковими такі види нападів: b) напад, котрий, як можна очікувати, попутно потягне за собою втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб та шкоду цивільним об`єктам, або те й інше разом, які були б надмірними щодо конкретної і безпосередньої воєнної переваги, якої передбачається таким чином досягти.

Відповідно до частини 1 статті 52 (Загальний захист цивільних об`єктів) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року встановлено, що цивільні об`єкти не повинні бути об`єктом нападу або репресалій. Цивільними об`єктами є всі ті об`єкти, які не є воєнними об`єктами, як вони визначені в пункті 2.

Як наслідок, невстановлені військовослужбовці з числа ЗС РФ, в порушення пунктів a. 2, a. 3 статті 57 (Запобіжні заходи при нападі) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, можуть не пересвідчитися в тому, що на попередньо наданій ОСОБА_4 площині координат знаходиться дійсно цивільний об`єкт та не вжити усіх практично можливих запобіжних заходів при виборі засобів і методів нападу з тим, щоб уникнути випадкових втрат життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб і випадкової шкоди цивільним об`єктам і, в усякому випадку, звести їх до мінімуму, і насамперед прийняти рішення про здійснення ракетного обстрілу (нападу), з використанням бойового припасу поставленого на озброєння держави-агресора для ураження наземних цілей.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у збиранні, фіксуванні та передачі координат цивільної інфраструктури, де, на його думку, перебували військовослужбовці ЗСУ, чи інші утворені відповідно до законів України військові формування, та які передавались ним з метою нанесення невстановленій слідством на даний час особі, яка зареєстрована в додатку «Телеграм» під «нік-неймом» (псевдонімом) « ОСОБА_11 » та невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ здійснення можливого невибіркового нападу на житловий будинок, вчинив всі необхідні дії згідно отриманого завдання представниками країни агресора, в результаті чого могли б настати тяжкі наслідки, що пов`язані із загибеллю цивільного населення та руйнуванням цивільних об`єктів - житлових будинків, чим порушив вимоги пунктів a. 2, a. 3 ст. 57, п. b ч. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, як діяння, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, а також як закінченого замаху на пособництво у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

21.06.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати,маючи проросійські політичні погляди, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить його розшук, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності. Зокрема про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 у різні проміжки часу вів листування в особистому чаті додатку «Телеграм» з особами, які мають проросійську спрямованість, а також здійснюють збір та накопичення інформації про місця базування військових підрозділів на території м. Миколаєва з можливістю подальшого нанесення по таким місцям ракетно-бомбових ударів, які можуть призвести до загибелі як цивільного населення так і військовослужбовців, що знаходяться на терарії м. Миколаєва. Вказані обставини дають підстави вважати, що подальша процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 може мати негативні наслідки для кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав. Підтвердивши факти листування та повідомлення даних у мессенджері для здійснення ударів, просив зрозуміти його та пробачити, оскільки особу, з якою спілкувався, він не знав, є емоційним, був ображений на сестру, а тому для здіснення ракетного удару повідомив адресу будинку, у квартирі якої був впевнений, вона жила, просив не застосовувати до нього запоюіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, підтверджується даними:

- протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України № 64/1032 від 10.05.2023, в ході проведення якої отримано відомості щодо листування ОСОБА_4 з користувачами месенджеру «Телеграм» зокрема з користувачем месенджеру телеграм який підписаний з використанням нік-нейму (псевдоніму) « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Так, в зазначеному протоколі відображено відомості про «проросійські» погляди ОСОБА_4 , які останній виражає в ході свого листування з іншими користувачами месенджеру «Телеграм». А також отримано відомості щодо виконання ОСОБА_4 отриманого від невстановленої особи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » завдання на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

- протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України № 64/1033 від 10.05.2023, в ході проведення якої отримано відомості щодо листування ОСОБА_4 з користувачами месенджеру «Телеграм». Так в ході такого листування ОСОБА_4 повідомив співрозмовника про отримання завдання від іноземної організації в особі РФ. Крім того в ході таких листувань з користувачами месенджеру «Тедлеграм» ОСОБА_4 повідомляє про свою співпрацю з представниками іноземних організацій, а також повідомляє факти про визначення цілей для здійснення державної-агресором РФ та її представниками ракетно-бомбових ударів.

- протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України № 64/1225 від 23.05.2023, в ході проведення якої перехоплено телефонні розмови ОСОБА_4 з іншими невстановленими особами, в ході яких останнім неодноразово повідомлялось співбесіднику про його співпрацю з представниками іноземної організації РФ, а також ОСОБА_4 повідомлялось про його обізнаність у використанні форм та методів роботи спеціальних служб.

- протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України № 64/1415 від 15.06.2023, в ході проведення якої отримано відомості щодо листування ОСОБА_4 з невстановленою особою, користувачем месенджеру «Телеграм» яка підписана з використанням нік-нейму (псевдоніму) « ОСОБА_11 ». В ході такого листування ОСОБА_4 від вказаної особи отримано завдання та надано згоду на його виконання. Крім того в ході такого листування з вищевказаним користувачем ОСОБА_4 направлено координати ймовірної цілі для нанесення ракетно-бомбових ударів. А також отримано підтвердження передачі невстановленою особою, користувачем вищевказаного месенджеру « ОСОБА_11 » отриманих від ОСОБА_4 географічних координат невстановленим військовослужбовцям ЗС РФ.

- протоколу проведення огляду загальнодоступного сервісу « GoogleMaps » від 20.06.2023, в ході проведення огляду якого встановлено, що за географічними координатами, які 12.06.2023 направив ОСОБА_4 користувачеві месенджеру «Телеграм», підписаному з використанням нік-нейму (псевдоніму) « ОСОБА_12 », розташовано житловий, багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а на його прилеглій території не виявлено військових об`єктів.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який неодружений, не працевлаштований, утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, які відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої та позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років відповідно, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Також з огляду на обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до відповідальності. Про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить те, що ОСОБА_4 у різні проміжки часу вів листування в особистому чаті додатку «Телеграм» з особами, які мають проросійську спрямованість, а також здійснюють збір та накопичення інформації про місця базування військових підрозділів на території м. Миколаєва з можливістю подальшого нанесення по таким місцям ракетно-бомбових ударів, які можуть призвести до загибелі як цивільного населення так і військовослужбовців, що знаходяться на территорії м. Миколаєва.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", без права внесення застави.

Строк дії ухвали по 19 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1