Справа № 591/2512/23
Провадження № 1-кс/591/1558/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000005,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, яке мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000005, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через кордон України, зокрема, ОСОБА_4 19 лютого 2023 року та ОСОБА_5 29 квітня 2023 року. Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України, по якій особу повідомлено про підозру, передбачає можливість призначення покарання у виді конфіскації майна, а вилучене під час обшуку майно має значення для справи, просив накласти арешт на автомобіль та флеш накопичувачі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.

Встановлено, що слідчим з 20 лютого 2023 року розслідується наведене кримінальне провадження, відкрите за вказаними фактами, по якому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, по якому під час обшуку 29 квітня 2023 року, об`єктом якого був згаданий автомобіль, було вилучено його та три флеш накопичувачі.

По-перше, слід зауважити про те, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у встановлені законом терміни в розумінні ст. 116, ч. 5 ст. 171 КПК України.

По-друге, як вбачається з наданих матеріалів та ухвали слідчого судді про обшук, фактично слідчий провів обшук автомобіля, під час якого вилучив в тому числі і його.

Проте, така мета проведення слідчої дії (обушку) не відповідає її меті, визначеній у ч. 1 ст. 237 КПК України, а крім того, на переконання слідчого судді, такий спосіб вилучення автомобіля (під час проведення обшуку цього ж автомобіля) є насправді неможливий.

Це вбачається з того, що обшук це дія, яка пов`язана з проникненням у салон автомобіля та фіксацією обставин саме в ньому та відшукання того чи іншого майна в ньому, а законом не передбачено можливості вилучення безпосереднього об`єкта обшуку, що можливо в цій ситуації було б вчинити в інший спосіб, наприклад шляхом проведення іншої слідчої дії (огляду місцевості, де був згаданий автомобіль).

Крім того, слідчим суддею дозвіл на відшукання зазначеного автомобіля в ухвалі, яка слугувала підставою для проведення слідчої дії, не застережений.

Водночас, слідчим в клопотанні та долученими матеріалами на цей час в достатній мірі обґрунтовано значення для справи зазначеного майна, з огляду на можливість використання автомобіля при вчиненні неправомірних дій, тобто доведено відповідність автомобіля, критеріям, наведеним в ст. 98 КПК України, так само як і вилучених флеш носіїв, дозвіл на що прямо застережений в ухвалі слідчого судді (вони можуть містити інформацію стосовно предмета розслідування, в тому числі знищену, а також бути предметом експертних досліджень).

Тому, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вказаний слідчим транспортний засіб та флеш носії належить арештувати з метою запобігання їх відчуження (правильність чи неправильність вилучення автомобіля в цій ситуації не впливає на можливість застосування до нього заходу забезпечення кримінального провадження, який не пов`язується з такими обставинами в контексті правових підстав його застосування).

Крім цього, враховуючи вимоги п.п. 3-6 ч. 2 ст. 173, ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту автомобіля підозрюваного, який буде належним, співмірним та достатнім, у вигляді заборони його відчуження, приймаючи до уваги, що доцільності заборони користування чи розпорядження вказаним майном не доведено, як і не міститься цьому належного обґрунтування в клопотанні та долучених матеріалах.

Слід також зауважити і про те, що, зі змісту п. 3 ч. 2 ст. 170, ч. 5 ст. 170, ч. 2 ст. 171, п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що клопотання про арешт майна підозрюваного саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, серед інших обставин, повинно містити в тому числі посилання на докази обґрунтованості підозри особи з долученням копій документів на її підтвердження.

Водночас, клопотання слідчого містить лише формальне посилання на підозру особи у вчиненні інкримінованих діянь без застереження доказів її обґрунтованості та без долучення копій документів на підтвердження згаданих обставин (іншими словами матеріали клопотання містять достатньо інформації стосовно можливості накладення арешту на майно в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та взагалі не містять інформації в контексті можливості накладення арешту на майно по п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відтак, клопотання належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: автомобіль Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 (шляхом заборони його відчуження) та на три флеш накопичувачі.

В задоволенні інших вимог відмовити. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1