Справа № 368/765/23
УХВАЛА

Іменем України

"14" вересня 2023 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 р., про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001466, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.06.2023 до ч/ч ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 16.06.2023 пішов з дому син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та не повернувся, місце знаходження останнього не відомо.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження № 0001466 від 18 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

18.06.2023 змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0001466 від 18 червня 2023 року з ч.1 ст.115 КК України (з відміткою очевидне вбивство) на ч. 2 п. 4 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з особливою жорстокістю.

18.07.2023 слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_10 змінено кваліфікацію в даному провадженні з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на п. 4, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеки визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням Конституції України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину) проти життя особи, яка вчинене з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

У подружжя ОСОБА_11 , - а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , на протязі тривалого часу на ґрунті побутових негараздів виникли неприязні відносини з ОСОБА_9 , який є рідним племінником ОСОБА_5 .

Так, в червні 2023 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) у подружжя ОСОБА_11 , - а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 виник єдиний злочинний, змішаний (прямий, - на позбавлення життя ОСОБА_9 , невизначений, - на час, місце та спосіб) умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , яке вони мали намір реалізувати у сприятливий для цього час, місце та спосіб у простій співучасті (без розподілу ролей).

16.06.2023 близько 18 год. 30 хв. подружжя ОСОБА_11 , - а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , в якості пасажирів рухалися по вул. Південна в м. Кагарлик Київської області в автомобілі марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_13 .

Окрім ОСОБА_13 (водія) та подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , в салоні вищевказаного автомобіля, в якості пасажирів перебували: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В цей же час назустріч автомобілю Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажирів перебувало подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , - рухався автомобіль марки ВАЗ 2106 зеленого кольору, за кремом якого перебував ОСОБА_17 , а в якості пасажира - ОСОБА_9 .

При зближенні вищевказаних автомобілів ОСОБА_5 попросив водія автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_13 подати будь-який сигнал (світловий чи звуковий) водію автомобіля ВАЗ 2106 зеленого кольору, - ОСОБА_17 про зупинку автомобіля ВАЗ 2106, так як ОСОБА_5 передбачав можливість перебування в салоні автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_9 .

Після зупинки вищевказаних автомобілів подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , вийшли з салону автомобіля Daewoo Nexia, та попрямували до автомобіля ВАЗ 2106, з салону якого вийшов ОСОБА_9 .

З метою реалізації єдиного злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , шляхом вмовлянь переконали ОСОБА_9 поїхати з ними до с. Зелений Яр Обухівського району на автомобілі Daewoo Nexia, на що ОСОБА_9 погодився, та у зв`язку з відсутністю місць в салоні автомобіля добровільно заліз до багажника.

Під час руху до с. Зелений Яр Обухівського району Київської області подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які перебували в салоні автомобіля, користуючись тією обставиною, що ОСОБА_9 перебуває в багажнику даного автомобіля, почали узгоджувати обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , а саме, - обговорювали місце, час та спосіб.

Під час цього обговорення подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , дійшли спільної згоди щодо вчинення вбивства ОСОБА_9 шляхом його спалення за допомогою бензину, та дійшли згоди щодо місця вчинення вбивства, яке спланували вчинити на земельній ділянці, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_16 .

В подальшому подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на автомобілі марки Daewoo Nexia, під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де він проживає спільно з дружиною ОСОБА_12 .

Після зупинки автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_5 попрямував до домоволодіння з метою приготування та перенесення до заздалегідь вище визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ) знаряддя вчинення злочину, - пластикової каністри наповненої бензином.

В цей же час дружина ОСОБА_5 , - ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_15 на автомобілі під керуванням ОСОБА_13 під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_12 попрямувала до заздалегідь визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ).

Спільно з ОСОБА_12 до місця вчинення злочину попрямували ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , який було спрямовано умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 .

В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домоволодіння, взяв пластикову каністру, частково заповнену бензином, та пішов до вищевказаного визначеного місця вчинення злочину (вбивства), а саме: АДРЕСА_2 , та де на нього вже чекали дружина ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

Того ж дня, а саме, - 16.06.2023 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_12 , яка була спрямована на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї біля приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом морального тиску (погроз негайною фізичною розправою) переконали ОСОБА_9 не чинити опір їх злочинним діям, та почали реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , а саме,- ОСОБА_12 зв`язала мотузкою руки та ноги ОСОБА_9 , не позбавивши при цьому ОСОБА_9 можливості пересуватися ногами.

Після чого, ОСОБА_12 наказала ОСОБА_9 рухатися до галявини, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Спільно з ОСОБА_12 , зв`язним ОСОБА_9 до вищевказаної галявини попрямували: ОСОБА_5 , який тримав в руках пластикову каністру з бензином, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

Прибувши на місце вчинення злочину, а саме, - на галявину, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за дресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_12 пластикову каністру з бензином.

Далі ОСОБА_12 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_18 , який був спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_5 , з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, - облила бензином ОСОБА_9 , після чого взяла до рук запальничку та підпалила ОСОБА_9 ..

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , останній помер на місці вчинення злочину.

Згідно висновку експерта № 77/52 від 11.07.2023 смерть ОСОБА_9 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому п.4, п.12 ч. 2 ст.115 КК України.

19.07.2023 за наявності обґрунтованих доказів у вчиненні вказаного злочину повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Жовтневе (теп. Зелений яр) Кагарлицького (теп. Обухівського) району Київської області, громадянину України, працюючому водієм на ПрАТ «Кагма», одруженому, із середньою спеціальною освітою, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, за п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

20 липня 2023 року слідчим суддею Кагарлицького районного суду Київської області до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 17 вересня 2023 року включно.

06 вересня 2023 року Київським апеляційним судом скасовано ухвалу слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області, щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрано запобіжний захід, щодо нього у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2023 року включно.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст.115 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами:

-витягом з кримінального провадження №0001466 від 18.06.2023;

-протоколом заяви про безвісне зникнення особи;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

-протокол огляду місця події, що проводився 17.06.2023 року по АДРЕСА_1 ;

-протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 18.06.2023;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2023 із неповнолітнім свідком ОСОБА_15 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 від 18.06.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.06.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.06.2023;

-протоколом огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року за адресою поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 , яким оглянуто та вилучено автомобіль марки Ровер;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме транспортного засобу марки Ровер;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.06.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_16 , від 18.06.2023, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчинення злочину на підставі ст. 208 КПК України;

-постановою від 18.06.2023 про визнання речових доказів вилученого під час проведення затримання особи;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.06.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 18.06.2023;

-протоколом огляду місця події неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , яким виявлено та вилучено пластикову каністру;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме пластикової каністри;

-протокол огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , яким вилучено фрагменти обгорілого одягу та пожежного сміття;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме вилучено фрагменти обгорілого одягу та пожежного сміття;

-протокол огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року на земельній ділянці з географічними даними 49.7998533, 30.8439016 під час якого виявлено труп ОСОБА_9 ;

-висновком експерта № 77/52 від 11.07.2023 згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 17 липня 2023;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 17 липня 2023;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 18.07.2023;

-повідомленням про підозру ОСОБА_12 від 31.07.2023 за п.4, п.12. ч. 2 ст.115 КК України.

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.07.2023.

Постановою виконувача обов`язків керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області від 07.08.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001466 продовжено до трьох місяців.

Трьохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 18.09.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим через особливу складність провадження.

Зокрема, під час досудового розслідування необхідно завершити проведення чотирьох судових молекулярно-генетичних експертиз, двох експертиз матеріалів речовин та виробів; комплексної судової експертизи матеріалів речовин та виробів, судової трасологічна експертизу та судово-молекулярно генетичної експертизи, які на даний час перебувають на виконанні.

Крім цього, призначено психологічну експертизу з застосуванням поліграфу відносно свідка ОСОБА_16 у проведенні якої виникла необхідність.

Раніше отримати висновки зазначених експертиз не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні є особливо складними судовими експертизами із тривалими термінами їх виконання.

Також надано доручення УОТЗ ГУНП в Київській області про опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікації, що має великий обсяг інформації та потребує значного часу для опрацювання та виконання.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який на даний час триває.

Проведення вищевказаних слідчих та інших дій потребує додаткового часу з огляду на особливу складність провадження, їх результати матимуть доказове значення для підтвердження винуватості осіб під час судового розгляду у кримінальному провадженні.

Для проведення вказаних слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як три місяці, що у загальній кількості із використаними строками складатиме п`ять місяців.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у продовжені строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до п`яти місяців. Водночас, необхідно вирішити питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001466, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2023 року продовжено до п`яти місяців тобто до 17.11.2023 року.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі буде:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Beccievv. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 , здоровий за станом здоров`я. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні оскільки підозрюваний обізнаний про місце їх проживання, на даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків, спрямовані до їх відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини. Крім того, підозрюваний обізнаний про місця проживання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та також може впливати на них з метою відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що остання вчинила особливо тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями, до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, що заслуговують на особливу довіру, та які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного, що виключає можливість застосування відносно неї запобіжного заходу у виді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні кримінального правопорушення, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на потерпілих, свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини справи, особу підозрюваного є підстави не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ в п.17 листа №511-550/0/04-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Воно має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, по які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Вище зазначені відомості свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування, а також вказана обставина в даному випадку значно превалює над Конституційними правами особи, якою в даному випадку є підозрюваний.

Завершити досудове розслідування даного кримінального правопорушення у трьохмісячний термін, тобто до 18 вересня 2023 року, та у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, неможливо, у зв`язку з необхідністю отримання висновків призначених чотирьох судових молекулярно-генетичних експертиз, двох експертиз матеріалів речовин та виробів; комплексної судової експертизи матеріалів речовин та виробів, судової трасологічна експертизу та судово-молекулярно-генетичної експертизи, висновку призначеної психологічну експертизу з застосуванням поліграфу відносно свідка ОСОБА_16 ; матеріалів виконаного доручення УОТЗ ГУНП в Київській області про опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікації та виконанні інших процесуальних дії, направлених на закінчення досудового розслідування.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити і заперечував проти клопотання захисника підозрюваної з під став зазначених у даному клопотанні.

Слідча слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила задовольнити і заперечувала проти клопотання захисника підозрюваного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та вважає, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки він вважає, що ні прокурором, ні слідчою не доведено, що існують ризики, які повинен слідчий суддя враховувати при обрані чи продовженні запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заперечення захисника підозрюваного та додані документи до нього, приходжу до наступного висновку.

У провадженні СВ Обухівського РУП ГУ НП у Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001466, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

17.06.2023 до ч/ч ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 16.06.2023 пішов з дому син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та не повернувся, місце знаходження останнього не відомо.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження № 0001466 від 18 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

18.06.2023 змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0001466 від 18 червня 2023 року з ч.1 ст.115 КК України (з відміткою очевидне вбивство) на ч. 2 п. 4 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з особливою жорстокістю.

18.07.2023 слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_10 змінено кваліфікацію в даному провадженні з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на п. 4, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеки визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням Конституції України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину) проти життя особи, яка вчинене з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

У подружжя ОСОБА_11 , - а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , на протязі тривалого часу на ґрунті побутових негараздів виникли неприязні відносини з ОСОБА_9 , який є рідним племінником ОСОБА_5 .

Так, в червні 2023 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) у подружжя ОСОБА_11 , - а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 виник єдиний злочинний, змішаний (прямий, - на позбавлення життя ОСОБА_9 , невизначений, - на час, місце та спосіб) умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , яке вони мали намір реалізувати у сприятливий для цього час, місце та спосіб у простій співучасті (без розподілу ролей).

16.06.2023 близько 18 год. 30 хв. подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , в якості пасажирів рухалися по вул. Південна в м. Кагарлик Київської області в автомобілі марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_13 .

Окрім ОСОБА_13 (водія) та подружжя ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , в салоні вищевказаного автомобіля, в якості пасажирів перебували: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В цей же час назустріч автомобілю Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажирів перебувало подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , рухався автомобіль марки ВАЗ 2106 зеленого кольору, за кремом якого перебував ОСОБА_17 , а в якості пасажира - ОСОБА_9 .

При зближенні вищевказаних автомобілів ОСОБА_5 попросив водія автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_13 подати будь-який сигнал (світловий чи звуковий) водію автомобіля ВАЗ 2106 зеленого кольору, - ОСОБА_17 про зупинку автомобіля ВАЗ 2106, так як ОСОБА_5 передбачав можливість перебування в салоні автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_9 .

Після зупинки вищевказаних автомобілів подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , вийшли з салону автомобіля Daewoo Nexia, та попрямували до автомобіля ВАЗ 2106, з салону якого вийшов ОСОБА_9 .

З метою реалізації єдиного злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , шляхом вмовлянь переконали ОСОБА_9 поїхати з ними до с. Зелений Яр Обухівського району на автомобілі Daewoo Nexia, на що ОСОБА_9 погодився, та у зв`язку з відсутністю місць в салоні автомобіля добровільно заліз до багажника.

Під час руху до с. Зелений Яр Обухівського району Київської області подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які перебували в салоні автомобіля, користуючись тією обставиною, що ОСОБА_9 перебуває в багажнику даного автомобіля, почали узгоджувати обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , а саме, - обговорювали місце, час та спосіб.

Під час цього обговорення подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , дійшли спільної згоди щодо вчинення вбивства ОСОБА_9 шляхом його спалення за допомогою бензину, та дійшли згоди щодо місця вчинення вбивства, яке спланували вчинити на земельній ділянці, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_16 .

В подальшому подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на автомобілі марки Daewoo Nexia, під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де він проживає спільно з дружиною ОСОБА_12 .

Після зупинки автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_5 попрямував до домоволодіння з метою приготування та перенесення до заздалегідь вище визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ) знаряддя вчинення злочину, - пластикової каністри наповненої бензином.

В цей же час дружина ОСОБА_5 , - ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_15 на автомобілі під керуванням ОСОБА_13 під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_12 попрямувала до заздалегідь визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ).

Спільно з ОСОБА_12 до місця вчинення злочину попрямували ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , який було спрямовано умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 .

В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домоволодіння, взяв пластикову каністру, частково заповнену бензином, та пішов до вищевказаного визначеного місця вчинення злочину (вбивства), а саме: АДРЕСА_2 , та де на нього вже чекали дружина ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

Того ж дня, а саме, - 16.06.2023 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_12 , яка була спрямована на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї біля приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом морального тиску (погроз негайною фізичною розправою) переконали ОСОБА_9 не чинити опір їх злочинним діям, та почали реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , а саме,- ОСОБА_12 зв`язала мотузкою руки та ноги ОСОБА_9 , не позбавивши при цьому ОСОБА_9 можливості пересуватися ногами.

Після чого, ОСОБА_12 наказала ОСОБА_9 рухатися до галявини, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Спільно з ОСОБА_12 , зв`язним ОСОБА_9 до вищевказаної галявини попрямували: ОСОБА_5 , який тримав в руках пластикову каністру з бензином, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_11 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

Прибувши на місце вчинення злочину, а саме, - на галявину, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за дресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_12 пластикову каністру з бензином.

Далі ОСОБА_12 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_18 , який був спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_5 , з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, - облила бензином ОСОБА_9 , після чого взяла до рук запальничку та підпалила ОСОБА_9 ..

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , останній помер на місці вчинення злочину.

Згідно висновку експерта № 77/52 від 11.07.2023 смерть ОСОБА_9 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому п.4, п.12 ч. 2 ст.115 КК України.

19.07.2023 за наявності обґрунтованих доказів у вчиненні вказаного злочину повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Жовтневе (теп. Зелений яр) Кагарлицького (теп. Обухівського) району Київської області, громадянину України, працюючому водієм на ПрАТ «Кагма», одруженому, із середньою спеціальною освітою, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, за п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

20 липня 2023 року слідчим суддею Кагарлицького районного суду Київської області до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 17 вересня 2023 року включно.

06 вересня 2023 року Київським апеляційним судом скасовано ухвалу слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області, щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрано запобіжний захід, щодо нього у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2023 року включно.

Постановою виконувача обов`язків керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області від 07.08.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001466 продовжено до трьох місяців.

Для проведення слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як три місяці, що у загальній кількості із використаними строками складатиме п`ять місяців.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у продовжені строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до п`яти місяців. Водночас, необхідно вирішити питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_12 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001466, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2023 року продовжено до п`яти місяців тобто до 17.11.2023 року.

Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суду з прав людини зазначив, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останньої до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст.115 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами:

?витягом з кримінального провадження №0001466 від 18.06.2023;

?протоколом заяви про безвісне зникнення особи;

?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

?протокол огляду місця події, що проводився 17.06.2023 року по АДРЕСА_1 ;

?протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 18.06.2023;

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2023 із неповнолітнім свідком ОСОБА_15 ;

?протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 від 18.06.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.06.2023;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.06.2023;

?протоколом огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року за адресою поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 , яким оглянуто та вилучено автомобіль марки Ровер;

?постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме транспортного засобу марки Ровер;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.06.2023;

?протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_16 , від 18.06.2023, за адресою АДРЕСА_2 ;

?протоколом затримання особи підозрюваної у вчинення злочину на підставі ст. 208 КПК України;

?постановою від 18.06.2023 про визнання речових доказів вилученого під час проведення затримання особи;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.06.2023;

?протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_5 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 18.06.2023;

?протоколом огляду місця події неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , яким виявлено та вилучено пластикову каністру;

?постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме пластикової каністри;

?протокол огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , яким вилучено фрагменти обгорілого одягу та пожежного сміття;

?постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме вилучено фрагменти обгорілого одягу та пожежного сміття;

?протокол огляду місця події, що проводився 18.06.2023 року на земельній ділянці з географічними даними 49.7998533, 30.8439016 під час якого виявлено труп ОСОБА_9 ;

?висновком експерта № 77/52 від 11.07.2023 згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

? протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 17 липня 2023;

?протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 17 липня 2023;

?протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 18.07.2023;

?повідомленням про підозру ОСОБА_12 від 31.07.2023 за п.4, п.12. ч. 2 ст.115 КК України.

?протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.07.2023.

Таким чином наразі триває досудове розслідування у кримінальному проваджені.

За положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КПК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Таким чином ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків, існування яких встановлено під час розгляду клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, вважає що з врахуванням стадії досудового розслідування, того факту, що на даний час органом досудового розслідування здобуто нові докази на підтвердження пред`явленої підозри, ймовірність поза процесуальних дій ОСОБА_5 .

З урахуванням зазначеного слідчий суддя не приймає до уваги твердження сторони захисту, стосовно того, що після вручення підозри ОСОБА_5 та до моменту обрання запобіжного заходу, він не вчиняв жодних дій, які б могли свідчити про його намір ухилитися від органу досудового розслідування, вплинути на свідків, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Після застосування до підозрюваної запобіжного заходу, відсутність з його боку будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику, а навпаки зазначена обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо завершити досудове слідство у даному кримінальному провадженні у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, а саме: для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування, необхідно виконати наступне:

отримати висновки призначених чотирьох судових молекулярно-генетичних експертиз, двох експертиз матеріалів речовин та виробів; комплексної судової експертизи матеріалів речовин та виробів, судової трасологічна експертизу та судово-молекулярно-генетичної експертизи, висновку призначеної психологічну експертизу з застосуванням поліграфу відносно свідка ОСОБА_16 ; матеріалів виконаного доручення УОТЗ ГУНП в Київській області про опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікації та виконанні інших процесуальних дії, направлених на закінчення досудового розслідування.

На підставі зібраних доказів та з`ясованих фактичних обставин кримінальних правопорушень повідомити про остаточну підозру ОСОБА_5 , а за наявності відповідних підстав повідомити про підозру іншим особам; провести інші слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідність у яких може виникнути за наслідками проведення вищезазначених слідчих дій.

При вирішенні питання щодо продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені обставини, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам реальним та доведеним під час розгляду клопотання.

Одночасно, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Враховуючи вище зазначені обставини, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження та не надає можливості перешкоджання інтересам досудового розслідування шляхом ухилення підозрюваного від слідства.

З урахувань положень ч.ч. 1, 3 ст.197 КПК Україи, строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слід продовжити у межах строку досудового розслідування.

При наданні оцінки твердженням сторони захисту, щодо можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий судя виходить з наступного.

Так, з урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування, є доведеним недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , для запобіганню існуючим та триваючим ризикам, ніж тримання під вартою.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, пунктом 2 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За наведених вище обставин, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 р., про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Жовтневе Кагарлицького району Київської області, громадянина України, працюючого водієм на ПрАТ «Кагма», одруженому, освіта середня, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме: до 12 листопада 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та подана безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1