Провадження № 1-кс/947/9524/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0001234 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2019 році ОСОБА_5 створила ТОВ «Патронажна служба Джерело життя», яке надавало послуги по догляду за особами похилого віку та здійснювало діяльність в пансіонатах за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Також, в середині 2019 року, ОСОБА_5 познайомилась з ОСОБА_6 , з якою розпочала підтримувати дружні стосунки, внаслідок чого залучила останню до діяльності ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» в якості засновника, розподіливши частки в уставному фонді товариства між ОСОБА_7 (донька ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Директором товариства призначено ОСОБА_9 .

Разом з цим, фактичне керівництво товариством здійснювала ОСОБА_5 , у той же час ОСОБА_10 , як засновник, мала доступ до усіх уставних документів та була обізнана щодо всіх організаційних, фінансових, господарських та кадрових питань підприємства.

Приблизно у травні-червні 2021 року, ОСОБА_6 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_11 прийняли рішення припинити ведення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» спільно з ОСОБА_7 (донькою ОСОБА_5 ), шляхом виведення із складу засновників ОСОБА_7 , а фактично позбавити права керування підприємством ОСОБА_5 .

Так, 30.06.2021 року, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_6 , запросив ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , нібито на робочу зустріч в пансіонат за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 оголосив, що він спільно із ОСОБА_6 мають намір здійснити розподіл спільного бізнесу. За висунутими умовами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 при розподілі в їх власність повинен відійти самий рентабельний пансіонат за адресою: АДРЕСА_2 .

З цього моменту між ОСОБА_6 і ОСОБА_11 з одного боку та ОСОБА_7 і ОСОБА_5 з іншого, виник конфлікт з приводу подальшого ведення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» та повернення начебто існуючого боргову, який виник під час здійснення ОСОБА_5 спільної підприємницької діяльності.

Так, приблизно на початку липня 2021 року, розуміючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не погодяться на висунуті їм умови, а також те, що законні підстави для усунення від ведення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відсутні, при цьому розуміючи відсутність будь-якої перспективи вирішити наявні претензії у порядку цивільного судочинства, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , діючи умисно, розуміючі можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, з метою вирішення майнових та фінансово-господарських відношень з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_13 », має авторитет у кримінальному середовищі, звернулись до нього, як до представника кримінального середовища в м. Одесі, який відповідно здійснює значний вплив на криміногенну ситуацію в місті та впливає на встановлення та поширення в м. Одесі свого злочинного впливу, для здійснення такого впливу на ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою примусу їх відмовитись від своєї частки в уставному фонді ТОВ «Патронажна служба Джерело життя»,при цьому матеріально зацікавивши ОСОБА_12 у вирішенні конфлікту на свою користь.

Так, ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_6 та ОСОБА_11 таке звернення, діючи з корисливих мотивів та достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, діючи умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, усвідомлюючи, що за допомогою власного авторитету та особистих якостей може досягнути відповідної мети шляхом незаконного та протиправного впливу на потерпілих, погодився здійснити протиправний тиск на ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

З метою реалізації злочинного плану, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , надали ОСОБА_12 інформацію щодо потерпілої ОСОБА_5 та членів її сім`ї, а саме: її доньки ОСОБА_7 та її співмешканця ОСОБА_14 .

Так, ОСОБА_12 , підтримуючи злодійські традиції та відповідний образ життя, маючи стійку життєву позицію щодо вчинення насильницьких злочинів, користуючись авторитетом та лідерськими позиціями у кримінальному середовищі, підтримуючи постійний зв`язок з так званими «ворами в законі», переслідуючи злочинний умисел на протиправне вирішення на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_11 конфлікту майнового та фінансово-господарського характеру, шляхом злочинного впливу на потерпілих, залучив до своєї незаконної діяльності раніше знайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прізвисько « ОСОБА_16 », ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, ОСОБА_12 , будучи суб`єктом злочинного впливу, діючи спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , використовуючи свій авторитет та неформальний статус, координуючи дії останніх, з метою примусити ОСОБА_5 до вчинення певних дій проти її волі, а також протиправного заволодіння майном, яке належало членам її сім`ї, вчинили ряд корисливих та насильницьких кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .

Так, 05.07.2021 року зазначені особи, діючи за попередньою змовою та під приводом примушення ОСОБА_5 до виконання умов, висунутих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , шляхом погроз фізичної розправи відносно ОСОБА_14 та членів його сім`ї, відібрали у нього автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, з номерним знаком Німеччини « НОМЕР_1 », який належав останньому, разом з ключами та документами на право власності.

Крім того, 26.08.2021 року ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , шляхом погроз фізичної розправи, нанесення тілесних ушкоджень, а також погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та її рідних,словесно принижуючи її честь та гідність, чинили моральний тиск на потерпілу ОСОБА_5 з метою схилити її до виконання умов, висунутих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 та передачі їм грошових коштів в сумі 350 000 доларів США.

Крім того, 08.09.2021, ОСОБА_12 діючи відповідно до свого статусу та на підтвердження свого авторитету у злочинному середовищі, шляхом погроз спричинення фізичного насильства, нанесення тілесних ушкоджень, з явними погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та його рідних, чинив моральний тиск на ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , вимагаючи від останніх повернення неіснуючого боргу, при цьому демонструючи ніж та погрожуючи його застосуванням, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 в сумі 4000 доларів США.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що наприкінці травня 2021 (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, однак не пізніше 26.08.2021) у ОСОБА_6 , яка будучи учасником та маючи відповідну частку статутного капіталу ТОВ «Патронажна служба Джерело життя», засновником якого є ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, а саме частини статутного капіталу, який вона вирішила реалізовувати спільно з чоловіком ОСОБА_11 , який був обізнаний щодо діяльності і функціонування зазначеного товариства.

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у невстановлений в ході досудового розслідування час (однак не пізніше 26.08.2021), реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання основної частини бізнесу, звернулись до ОСОБА_12 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_13 », який має авторитет у кримінальному середовищі, як до представника кримінального середовища в м. Одесі, який відповідно здійснює значний вплив на криміногенну ситуацію в місті та впливає на встановлення та поширення в м. Одесі свого злочинного впливу, для здійснення такого впливу на ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою примусу їх відмовитись від своєї частки в уставному фонді ТОВ «Патронажна служба Джерело життя».

Так, 26.08.2021 року ОСОБА_12 залучивши до своєї незаконної діяльності ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , призначили зустріч потерпілій ОСОБА_5 в приміщенні пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34.

Того ж дня, знаходячись під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насилля явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_12 та іншим учасникам групи, побоюючись за своє та близьких родичів життя та здоров`я, потерпіла ОСОБА_5 погодилась на зустріч, та разом з ОСОБА_14 прибули за вказаною адресою, де зустрілись з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Під час вказаної зустрічі, у період часу з 16.00 до 17.50 ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 діючи з корисливих мотивів та відповідно до погоджених з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 дій, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, висловили протиправну вимогу ОСОБА_5 щодо передачі частки в уставному фонді товариства, яка належить її доньки ОСОБА_7 , а також надання грошових коштів в сумі 350 000 доларів США.

Утримуючи, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 в одному з приміщень за вищевказаною адресою, на протязі більш ніж двох годин, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , шляхом погроз спричинення фізичного насильства, нанесення тілесних ушкоджень, погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих та їх родичам, чинили моральний тиск на потерпілу ОСОБА_5 , при цьому, явно демонстрували свою зухвалість, безпринципний характер та байдужість до людського болю, спроможність чинити протиправні дії відносно осіб будь-якої статі та віку.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи пригнічений стан потерпілої ОСОБА_5 в наслідок протиправних дій зазначених осіб, в свою чергу продовжували морально тиснути та схиляти потерпілу відмовитись від участі у фінансово-господарській діяльностіТОВ «Патронажна служба Джерело життя» на їх користь.

З метою створення у потерпілої ОСОБА_5 переконання про реальність висловлюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 погроз, а також посилаючись на свої численні зв`язки в кримінальному світі, зазначені особи запевнили потерпілу, що в разі відмови виконувати вимоги щодо надання грошових коштів, для спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень або її вбивства, ними будуть залучені сторонні особи з числа наркозалежних, раніше судимих осіб, які не мають моральних принципів та за вказівкою чинитимуть протиправні дії відносно потерпілої та її сім`ї.

Надалі, о 09 год. 38 хв., 25.07.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 189 КК України та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Також, в рамках вказаного кримінального провадження про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 189 КК України, було повідомлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

25.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , в ході проведення якого було вилучено вказаний автомобіль.

На теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , так він визнаний слідчим речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте від слідчого ОСОБА_3 надійшла до суду заява, в якій він просив провести розгляд клопотання без його участі та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Крім цього, слідчий долучив до заяви довідку з Державної прикордонної служби України, відповідно до якої вбачається, що користувач майна ОСОБА_11 виїхав за межі України 03.07.2023 року та до теперішнього часу в Україну не повернувся.

Представник користувача вилученого майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_19 та користувач майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Представник власника майна ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належними чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001234 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 189 КК України та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Також, в рамках вказаного кримінального провадження про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 189 КК України, було повідомлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

25.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , в ході проведення якого було вилучено вказаний автомобіль.

Так, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучений транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки імовірно може містити у собі інформацію, яка може бути використана, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та може незаконно перебувати у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Викладене також підтверджується постановою слідчого, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на тимчасово вилучений транспортний засіб.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника та користувачів майна, про які йдеться в клопотанні, та якого такі особи зазнають внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0001234 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-3, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , який було вилучено 25.07.2023 року під час проведення обшуку.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1