Справа № 639/2996/23
Провадження № 1-кп/639/404/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.03.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000254 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, без освіти, неодруженого, раніше судимого 13.04.2022 Бориспольським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого з іспитовим строком на 3 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.03.2023 близько 9 години ранку, знаходився біля приватного будинку огородженого парканом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить гр. ОСОБА_7 , де побачив, що хвіртка, яка веде на територію двору домоволодіння, знаходиться у відчиненому стані.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з домоволодіння ОСОБА_7 , у період воєнного стану поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-1X від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який діє дотепер.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, діючи повторно, перебуваючи біля території домоволодіння, пройшов через необачно залишену незачиненою хвіртку, внаслідок чого потрапив на територію двору.

Потім ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, помітив вхідні двері, які ведуть безпосередньо до будинку. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до вказаних дверей та зайшов до середини, де прослідував до спальної кімнати.

Таким чином, ОСОБА_4 , у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення до житла.

Надалі, перебуваючи безпосередньо у середині кімнати, ОСОБА_4 помітив на столі дерев`яну шкатулку, у середині якої лежали грошові кошти у розмірі 5000 грн. та пластикову шкатулку, у якій знаходились ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок 585 проби, дрібного плетіння, вагою 3 гр. та два срібних ланцюжка 925 проби, вагою 5 гр. кожен, на кожному з яких мався срібний кулон, вартість яких в ході досудового розслідування встановити виявилось не можливим, якими в подальшому вирішив заволодіти.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого задуму, перебуваючи у кімнаті за вищевказаною адресою, таємно заволодів майном, належним ОСОБА_7 , а саме: грошовими коштами у розмірі 5000 грн. та ювелірними виробами - золотим ланцюжком 585 проби, дрібного плетіння, вагою 3 гр. вартістю 4950 грн. та двома срібними ланцюжками, вагою 5 г. кожен, на кожному з яких мався срібний кулон загальною вартістю 500 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь зазначене майно, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 10 450 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 472M від 28.04.2023, з яких грошові кошти становлять 5000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 12.04.2023 приблизно о 16 годині, знаходився біля приватного будинку огородженого парканом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить гр. ОСОБА_8 , де побачив, що хвіртка, яка веде на територію двору домоволодіння, знаходиться у відчиненому стані.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з домоволодіння ОСОБА_8 , у період воєнного стану поширеного на території України, який діє дотепер.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, діючи повторно, перебуваючи біля території домоволодіння, пройшов через необачно залишену незачиненою хвіртку, внаслідок чого потрапив на територію двору.

Потім ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, помітив відчинені вхідні двері, які ведуть безпосередньо до будинку. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до вказаних дверей та зайшов до середини, де прослідував до кімнати.

Таким чином, ОСОБА_4 , у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення до житла.

Надалі, перебуваючи безпосередньо у середині кімнати, ОСОБА_4 помітив на столі ноутбук «ASUS» N61JA-JX053R з серійним номером A6N0AS413752267, без акумулятору живлення та зарядним пристроєм до нього, якими в подальшому вирішив заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого задуму, перебуваючи у кімнаті за вищевказаною адресою, таємно заволодів майном, належним ОСОБА_8 , а саме: ноутбук «ASUS» N61JA-JX053R з серійним номером A6N0AS413752267, без акумулятору живлення та зарядним пристроєм до нього.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь зазначене майно, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 3500 грн. 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 471M від 02.05.2023.

Також ОСОБА_4 13.04.2023 приблизно о 12 годині 20 хвилин перебував біля будинку огородженого парканом, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , належний ОСОБА_9 , де побачив, що хвіртка, яка веде на територію двору квартири, знаходиться у відчиненому стані.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких речей з квартири ОСОБА_9 у період воєнного стану поширеного на території України, який діє дотепер.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, діючи повторно, перебуваючи біля території двору квартири, пройшов через необачно залишену не зачиненою хвіртку, внаслідок чого потрапив на територію двору.

Потім ОСОБА_4 , помітив відчинені вхідні двері, які ведуть безпосередньо до квартири. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до вказаних дверей та зайшов до середини, де прослідував до першої кімнати від входу.

Таким чином, ОСОБА_4 , у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення до житла.

Надалі, перебуваючи безпосередньо у середині кімнати, ОСОБА_4 у серванті, помітив мобільний кнопковий телефон «Fly» та грошові кошти у розмірі 2000 грн., якими в подальшому вирішив заволодіти.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого задуму, перебуваючи у кімнаті за вищевказаною адресою, таємно заволодів майном, належним ОСОБА_9 а саме: мобільним кнопковим телефоном «Fly» та грошовими коштами у розмірі 2000 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь зазначене майно, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2211 грн. 33 коп., згідно висновку експерта № 420М від 17.04.2022., з яких грошові кошти становлять 2000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб, інші обставини вчинення злочину) та його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що дійсно у березні 2023 року він приїхав до своїх родичів у м. Харків і вчинив ряд крадіжок майна з проникненням у житло потерпілих. Так 23.03.2023р. він проник до житлового будинку незнайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , звідки таємно викрав ювелірні вироби у вигляді золотого ланцюжка та двох срібних ланцюжків, а також грошових коштів у розмірі 5000 грн. Ювелірні вироби продав, гроші витратив на власні потреби. Крім того 12.04.2023р. після обіду він проник у будинок незнайомого йому потерпілого ОСОБА_8 , звідки таємно викрав ноутбук, який в подальшому продав. Гроші теж витратив на власні потреби. Наступного дня 13.04.2023р. він також проник до будинку незнайомого йому потерпілого ОСОБА_9 , звідки таємно викрав мобільний телефон, який в подальшому продав. Перелік майна та вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо його не наказувати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Цивільні позови не заявляють, просили розглянути справу у їх відсутності.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є умисним тяжким корисливим злочином, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України , яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні остаточного покарання немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи вищевикладене, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку Бориспольського районного суду Київської області від 13.04.2022р., в період іспитового строку, тому суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено,що не позбавляє їх права звернутися з ними в порядку цивільного судочинства.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого . Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бориспольського районного суду Київської області від 13.04.2022р.у вияді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`ять ) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_4 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 10.07.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.04.2023 р. по 09.07.2023р. включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.04.2023 року та 25.04.2023 року, яке було вилучено 14.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 та 17.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-мобільний телефон марки Fly, який зберігається в камері схову речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_9 , як законному власнику (к/п том №1 а.с. 40-41);

-ноутбук ASUS та зарядний пристрій від нього, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_8 , як законному власнику (к/п том №1 а.с. 143-144).

Процесуальні витрати у загальному розмірі 2150 (дві тисячі сто п`ятдесят) грн. 82 коп. за проведення судово - товарознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП « ОСОБА_10 », які перерахувати на р/р АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_1 , код . (к/п том №1 а.с. 46, 168, 221).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. (к/п том №2 а.с. 11).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1