У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 Справа №607/13691/23

1-кс/607/4386/2023

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2023р. про скасування арешту на майно,

за участю: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 25 липня 2023 року звернулася потерпіла у кримінальному провадженні 0000149 від 18.01.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , який належить її на праві власності, реєстраційне посвідчення та ключі від даного автомобіля, мотивуючи тим, що автомобіль перебуває у її власності, вона ним користується, проте не може розпорядитися ним, чи відчужити протягом тривалого часу, кримінальне провадження не завершене, ніякому із учасників не повідомлено про підозру, а тривалим періодом перебуванням автомобіля під арештом не виправдано порушуються її право власності.

В судове засідання прокурор не з`явилася, згідно поданої заяви просить проводити судове засідання без її участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки автомобіль визнаний речовим доказом.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2022р. №607/1266/22 в рамках кримінального провадження 0000149 від 18.01.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України був накладений арешт на транспортний засіб марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , який належить її на праві власності, реєстраційне посвідчення та ключі від даного автомобіля із забороною відчуження, розпорядження та користування таким майном. Даний автомобіль визнаний речовим доказом.

В подальшому, накладений арешт в частину користування був скасований та автомобіль повернений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене та заперечення прокурора вважаю, що у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, досудове розслідування у кримінального провадження ще триває, транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а доля речових доказів вирішується при закритті кримінального провадження або ж при його завершенні розглядом судом.

Отже, обмеження права розпорядження власником транспортним засобом викликано необхідністю збереження його як речового доказу, скасування вищевказаного виду забезпечення кримінального провадження позбавить орган досудового розслідування проведення слідчих дій та встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, призведе до їх втрати.

Тому, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування слід відмовити, що не перешкоджає повторному зверненню із таким клопотанням після проведення слідчим необхідних процесуальних дій.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 132, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2023р. про скасування арешту майна відмовити.

Копії ухвали направити заявнику та прокурору для відому.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1