Справа № 645/1579/23
Провадження № 1-кп/645/154/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одружений, працюючий на посаді техніком-енергетиком в КП «СК «Металіст» ХМР», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється. Відповідно до списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, «Метамфетамін» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства,
ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено без мети збуту, за наступних обставин.Так, 21.02.2023 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено для власного вживання, без мети збуту, здійснив зі свого мобільного телефону замовлення психотропної речовини «Метамфетамін» за допомогою соціальної мережі «Телеграм» на сайті «GB BOSS» у невстановленої в ході досудового розслідування особи, дане замовлення оплатив в розмірі 900 гривень. Після чого, на вказаний телефон ОСОБА_3 надійшло повідомлення із зазначенням банківських реквізитів та суми, яку необхідно було сплатити для отримання замовлення. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено, здійснив оплату за замовлення за допомогою платіжного терміналу IBOX, перерахувавши грошові кошти на зазначенні в повідомленні банківські реквізити в сумі 900 гривень, та отримав на свій мобільний телефон фото із зображенням місця зберігання його замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено «Метамфетамін». У подальшому, 21.02.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого протиправного наміру на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено «Метамфетамін», для власного споживання, без мети збуту, перебуваючи неподалік парка, розташованого по вул. Бібліка в м. Харкові, на відкритій ділянці місцевості у визначеному місці, виявив поліетиленовий пакет прозорого кольору, з речовиною білого кольору кристалічної структури. Надалі, ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що у даному полімерному пакеті знаходиться замовлений ним раніше психотропна речовина, обіг якої обмежено «Метамфетамін», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до даного пакету, в середині якого знаходилася речовина білого кольору кристалічної структури, взяв його в руки, таким чином незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено «Метамфетамін», рушив з місця та з вказаного часу почав його незаконно зберігати при собі для подальшого власного вживання без мети збуту. Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини, обіг якої обмежено, для власного споживання, без мети збуту були припинені працівниками поліції, якими 21.01.2023 у період часу з 23 год. 23 хв. до 22.02.2023 у період часу 00 год. 35 хв. під час огляду місця події поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Харків, Немишлянський район, пр. Героїв Харкова, неподалік буд. 259/2, у ОСОБА_3 , в присутності понятих було виявлено та вилучено полімерний пакет прозорого кольору масою 1,1554 грам, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору,що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «Метамфетамін», маса якої в перерахунку на масу представленої речовини становить: 0,8408 грам. Таким чином, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину - «Метамфетамін», обіг якої заборонено, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, працює на посаді техніка-енергетика в КП «СК «Металіст» ХМР» , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вбачається з повідомлення №1833 від 23.02.2023 рокуКЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення №2128 від 02.03,.2023 року КНП «Міський психоневрологічний диспансер», ОСОБА_3 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу не звертався.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, дані про його особу, зокрема, що він офіційно працевлаштований, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті інкримінованого йому правопорушення.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати: за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-23/4078-НЗПРАП від 14.03.2023 року у сумі 1132 грн. 68 коп. (тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).
Речовий доказ сейф пакет № 5713268, квитанція № 40, який знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП України в Харківській області, після набрання викромо законної сили знищити.
Речовий доказ - Оптичний диск «СD-R» помаранчевого кольору 700 МB, Hp 80 min, з надписом: «22.02.2023 ОМП: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 259/2», який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження залишити там зберігати.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя