Справа № 308/1749/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисниці, адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/48/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000681, відомості про кримінальне правопорушення в якому 02.12.2022 внесені до Єдиного реєстру досудовий розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Комяти Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого на посаді завідуючого центральним патологоанатомічним відділенням Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв та з покладення на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну 01 квітня 2023 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 02 лютого 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Вказаний злочин, згідно примітки до ст. 45 КК України, відноситься до корупційних, й особа не може бути звільнена від кримінальної відповідальності за вказаний злочин, незалежно від санкції статті. Слідчий у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, слідчий у клопотанні вказує на те, що ОСОБА_6 офіційно працює завідуючим патологоанатомічним відділенням Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака, має зв`язки серед працівників медичної галузі, відповідно може у будь який момент виготовити собі документи, які дадуть підстави з легкістю покинути межі Закарпатської області та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідка з метою зміни ним показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо його контактний мобільний телефон та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство відносно свідка, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідок не зможе почувати себе у безпеці у випадку якщо знатиме, що ОСОБА_6 перебуває на волі. Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, враховуючи те, що підозрюваний вчинив злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, отже є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_6 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 обіймає посаду завідуючого патологоанатомічним відділенням Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України. На підставі вищенаведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, слідчий просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 - у вигляді тримання під вартою. Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Разом з тим, щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про наявність яких зазначає слідчий у клопотанні, а прокурор в судовому засіданні, а саме: незаконно впливати на свідка, оскільки ОСОБА_6 знає його мобільний телефон, або свідків, які органом досудового розслідування не встановлені та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що існування таких ризиків матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведено. При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя також взяв до уваги те, що ОСОБА_6 є лікарем вищої категорії і працює завідуючим центрального патологоанатомічного відділення КНП «Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака», має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання. З огляду на наведене, слідчий суддя у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив та застосував відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт у певний час доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв, з метою не порушення конституційного права ОСОБА_6 на працю, який не відсторонений від виконання своїх професійних обов`язків, та який на думку слідчого судді забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, та може забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що слідчим суддею не враховано наявність достатніх підстав вважати, що існує реальний ризик впливу підозрюваного на свідка, оскільки ОСОБА_6 знає його мобільний телефон, або свідків, які іще невстановлені органом досудового розслідування та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. З огляду на наведене вище, прокурор зазначає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не є припущенням, а об`єктивною дійсністю. Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою на строк 60 днів.

У запереченні на апеляційну скаргу адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, а ухвала слідчого судді законна та обґрунтована. Посилаючись на недоведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_6 та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці-адвокатки ОСОБА_7 , які заперечили щодо її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 02.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 368 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Ужгородської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця, адвокатка ОСОБА_7 , що не свідчить про порушення права підозрюваної ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 01.12.2022; показами свідка ОСОБА_10 від 01.02.2023; протоколом огляду місця події від 02.02.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.02.2023; показами підозрюваного ОСОБА_6 від 02.02.2023; протоколом обшуку від 02.02.2023; показами свідка ОСОБА_11 від 02.02.2023, на підставі яких 02.02.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 злочинів (позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна), підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні, а саме незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, є недоведеними, оскільки такі не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що досудове розслідування кримінального провадження триває з 02.02.2023 і органом досудового розслідування не надано жодного доказу у підтвердження вчинення підозрюваним дій, які можуть бути розцінені як вказані вище ризики, які визнані недоведеними.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як безпідставні і необґрунтовані.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя дав належну оцінку даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є лікарем вищої категорії і працює завідуючим центрального патологоанатомічного відділення КНП «Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака», має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

До апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год по 06 год не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт з 22 год по 06 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год по 06 год, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год по 06 год забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - до 01 квітня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; строк дії оскаржуваної ухвали сплив і відповідно до наданих апеляційному суду відомостей досудове розслідування даного кримінального провадження завершено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000681, відомості про кримінальне правопорушення в якому 02.12.2022 внесені до Єдиного реєстру досудовий розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - домашній арешт із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв, до 01 квітня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: