справа № 336/1699/23
провадження № 1-кп/336/571/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою обвинуваченогоу скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

встановив:

У судовому засіданні 26.07.2023 року прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання і продовження запобіжного заходу не змінилися, тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу немає.

Щодо наявних ризиків, вказав про вплив на свідків, переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку прокурора, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту посилаючись на те, що він має постійне місце проживання. Його батьки, допитані у якості свідків по справі, підтвердили, що не заперечують про те, що в разі зміни запобіжного заходу їх син буде проживати з ними.

Захисник підтримав таку позицію обвинуваченого, просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 . В період з 13 години 00 хвилин до 17 години 53 хвилини 11 грудня 2022 року, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник під час словесної сварки на побутовому ґрунті, внаслідок якого ОСОБА_5 почергово руками та ногами наніс множинні, не менше шести восьми, ударів в передню частину грудної клітки ОСОБА_6 , від якого останній впав на підлогу в приміщенні будинку, після чого ОСОБА_5 вийшов на подвір`я, де перебував доки ОСОБА_7 не вказала, що ОСОБА_6 помер.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 згідно з лікарським свідоцтвом про смерть закриту тупу травму грудної клітки з множинними переломами ребер, шок від чого настала смерть потерпілого.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості обвинуваченого, враховує обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні вини за злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України обвинуваченому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі.

Також суд враховує не лише тяжкість правопорушення, але й наявну інформацію про особу обвинуваченого, вік обвинуваченого, який є раніше судимим у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст.115 КК України (умисне вбивство).

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини, у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також форма вини і об`єкт посягання, відсутність міцних соціальних зв`язків, батьків та дітей на утриманні і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, впливання на свідків, які ще не допитані судом, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить розгляд провадження та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України. Окрім того, місто Запоріжжя є прифронтовим містом, біль частина Запорізької області є окупованою територією. ОСОБА_5 , перебуваючи під домашнім арештом, з метою уникнення покарання, може перейти на окуповану територію області, що у подальшому унеможливить розгляд справи.

Разом із тим, під час розгляду клопотання, стороною захисту не висловлено, а тому судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які б переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка б категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Під час судового засідання ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.06.2023 року.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України,при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, за змістом п.2 ч.4 цієї ж статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначає.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 183, 314-316 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 вересня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1