Справа №750/9678/23
Провадження №1-кп/750/550/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002048 від 09.06.2023 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ Республіки Казахстан, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, особи з інвалідністю 2 групи, неодруженого, раніше судимого:

-13.06.2023 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покращання з іспитовим строком 1 рік;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.06.2023 приблизно о 04 год. 42 хв. ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до літньої тераси ресторану «Сенатор», що по вул. Магістратська, 1 в м. Чернігів, де викрав термінал марки «РАХ» модель «А930», s/n: вартістю 4700 грн., чим завдав матеріальну шкоду ПП «ФУД ФЕМЕЛІ УКРАЇНА» на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з найменуванням, кількістю та вартістю викраденого майна, розміром завданої шкоди, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, зрозумів тяжкість скоєного, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати, врахувати, що він є особою з інвалідністю, а також те, що шкоду потерпілому було відшкодовано в повному обсязі і потерпіла сторона претензій до нього не має.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, кількість та вартість викраденого, розмір матеріальної шкоди, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, кількість та вартість викраденого, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілої сторони щодо призначення суворого покарання, пов`язаного з позбавленням волі, та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, дані щодо притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, що він є особою з інвалідністю 2 групи, що на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за таким, наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують таке, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

Разом з тим, приймаючи до уваги всі викладені обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, відсутність вимог потерпілої сторони щодо призначення суворого покарання та претензій, прохання призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а крім того, дані про особу обвинуваченого - його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, що він є особою з інвалідністю 2 групи, позитивну характеристику за місцем проживання, ставлення до вчиненого, а саме критична оцінка обвинуваченим своєї поведінки, судом розглядаються, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і дозволяють призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону, тобто із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України. При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів у майбутньому, враховуючи і думку потерпілої сторони щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до ОСОБА_4 суд застосовує ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та буде відповідним скоєному. Доводів, які б могли свідчити про те, що виправлення обвинуваченого і його перевиховання неможливе без реального відбування покарання, суду надано не було, а значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив до вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.06.2023, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 477 грн. 96 коп., у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.06.2023, призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити йому покарання остаточно у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

комплектуючі від терміналу (пластикова кришка та паперова стрічка), термінал марки «РАХ» модель «А930», s/n: НОМЕР_1 - залишити у розпорядженні власника;

фрагмент тканини білого кольору з маленькими рожевими візерунками по всій його поверхні - знищити;

диск DVD+R 16x, 4.7 gb, 120 min з відеозаписом з камер відеоспостреження літньої тераси ресторану «Сенатор», що по вул. Магістратська, 1, м. Чернігів за 09.06.2023 - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 96 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається представнику потерпілого, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1