Провадження № 1-кс/331/951/2023
Справа № 331/1948/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 04.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 04.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, який в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 20.03.2023, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу, домовився про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабісу». Після чого, приблизно о 18 годині вищевказаного дня, ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Поштовій б. № 27/29 в місті Запоріжжя, подзвонив ОСОБА_4 де в ході телефонної розмови з останнім, замовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» за грошові кошти у сумі 2000 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_6 в ході особистої зустрічі передав в руки ОСОБА_4 , після чого, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_6 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору.

Після чого ОСОБА_6 переніс вказані 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору до будинку АДРЕСА_1 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору, який згідно висновку експерта від 23.03.2023 №СЕ-19/108-23/4041-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,508 г., 1,000 г., 0,966 г., 0,888 г., 0,679 г., 0, 883 г., 0993 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 6,566 г.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, особливо небезпечного наркотичного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, який в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 30.03.2023, ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу, домовився про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабісу». Після чого, приблизно о 17 годині 30 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Поштовій буд. № 27/29 в місті Запоріжжя, подзвонив ОСОБА_4 де в ході телефонної розмови з останнім, замовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» за грошові кошти у сумі 2500 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_6 в ході особистої зустрічі передав в руки ОСОБА_4 , після чого, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_6 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору.

Після чого ОСОБА_6 переніс вказані 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору до будинку АДРЕСА_2 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору, який згідно висновку експерта від 31.03.2023 №СЕ-19/108-23/4586-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,998 г., 0,991 г., 0,997 г., 0,928 г., 1,005 г, 1,002 г., 1,044 г., 0,981 г., 0,989 г., 1,052 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 9,987 г.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

30.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст.208 КПК України; 31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років із конфіскацією майна, у слідства є всі підстави вжити такого заходу забезпечення кримінального процесу як арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

В рамках досудового розслідування було встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою АДРЕСА_3 на праві власності часткою 1/4 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності часткою 1/4 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві власності часткою 1/4 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності часткою 1/4 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно п. 5, ч.2, ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна

У зв`язку з вищевикладеним на даному етапі досудового розслідування, виникла необхідність накласти арешт на вищезазначене майно з метою тимчасового позбавлення підозрюваного ОСОБА_4 права розпоряджатися ним до моменту винесення рішення по даному кримінальному провадженню.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, власника майна, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, який в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 20.03.2023, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу, домовився про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабісу». Після чого, приблизно о 18 годині вищевказаного дня, ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Поштовій б. № 27/29 в місті Запоріжжя, подзвонив ОСОБА_4 де в ході телефонної розмови з останнім, замовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» за грошові кошти у сумі 2000 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_6 в ході особистої зустрічі передав в руки ОСОБА_4 , після чого, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_6 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору.

Після чого ОСОБА_6 переніс вказані 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору до будинку АДРЕСА_1 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 8 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору, який згідно висновку експерта від 23.03.2023 №СЕ-19/108-23/4041-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,508 г., 1,000 г., 0,966 г., 0,888 г., 0,679 г., 0, 883 г., 0993 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 6,566 г.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, особливо небезпечного наркотичного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбав рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, який в подальшому став незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 30.03.2023, ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу, домовився про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабісу». Після чого, приблизно о 17 годині 30 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Поштовій буд. № 27/29 в місті Запоріжжя, подзвонив ОСОБА_4 де в ході телефонної розмови з останнім, замовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» за грошові кошти у сумі 2500 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти ОСОБА_6 в ході особистої зустрічі передав в руки ОСОБА_4 , після чого, ОСОБА_4 , збув ОСОБА_6 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору.

Після чого ОСОБА_6 переніс вказані 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору до будинку АДРЕСА_2 , де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 10 зіп-пакетів з рослинним матеріалом сіро-зеленого кольору, який згідно висновку експерта від 31.03.2023 №СЕ-19/108-23/4586-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,998 г., 0,991 г., 0,997 г., 0,928 г., 1,005 г, 1,002 г., 1,044 г., 0,981 г., 0,989 г., 1,052 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 9,987 г.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

30.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст.208 КПК України; 31.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відтак, санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, а саме: 1/4 частки квартири за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, за змістом вказаних положень закону, арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 04.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з метою тимчасового позбавлення останнього права розпоряджатися даним майном до моменту винесення рішення по кримінальному провадженню № 0000242, а саме на 1/4 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1