Справа № 163/840/23
Провадження № 1-кс/163/346/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

володільця вилученого майна ОСОБА_4 ,

захисника володільця вилученого майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000035 про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до внесених у ЄРДР відомостей в ході проведення заходів за лінією контррозвідувального захисту інтересів держави встановлено, що ОСОБА_4 , яка фактично проживає по АДРЕСА_1 , з використанням зареєстрованого у соціальній мережі «Однокласники» акаунту « ОСОБА_8 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 на ґрунті особистої прихильності до СРСР, займається розповсюдженням у вітчизняному інформаційному просторі матеріалів, що містять ознаки публічного використання символіки комуністичного, націонал-соціалістичного тоталітарного режимів, публічного використання гімнів СРСР, УРСР, інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України.

Висновком судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №54/15/6-249 від 28.03.2023 року, предметом дослідження якої були публікації особи під мережевим іменем « ОСОБА_9 (Матиива)» у відкритому доступі соціально-орієнтованого ресурсу «Однокласники», встановлено наявність пропаганди комуністичного тоталітарного режиму.

19 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено і вилучено: ноутбук марки «Lenovo 510-151KB S/N PF0P1Х1F»; мобільний телефон марки «Redmi Note fT» з сім-карткою НОМЕР_1 ; планшет марки «HUAWEI MediaPad T3 7» з IMEI: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «SONY PGО-71811М».

На думку слідчої, вилучені речі мають силу речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що через них здійснювався вхід до соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» на власну сторінку « ОСОБА_8 » та розповсюдження матеріалів, що містять ознаки публічного використання символіки комуністичного, націонал-соціалістичного тоталітарного режимів, публічного використання гімнів СРСР, УРСР інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України. Вважає, що дане майно підлягає арешту відповідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, потребує відповідного дослідження, в іншому ж випадку підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій і досліджень.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, а вилучене майно повернути їх володільцям. Таку свою позиції захисник обґрунтував тим, що від початку війни росії проти України ОСОБА_4 чітко і зрозуміло висловила свою громадянську позицію, у тому числі на своїй сторінці в соціальній мережі «Однокласники»; символів із комуністичною символікою не розміщувала і не поширювала, а зазначенні в клопотанні та додані до нього зображення були надіслані і розповсюджені на сторінці ОСОБА_4 іншими особами в якості листівок та приватних графічних подарунків. Вилучений мобільний телефон ОСОБА_4 використовує в першу чергу для службових цілей, як лікар-терапевт із 46 річним стажем та завідувач терапевтичним відділенням Любомльського ТМО, із використанням якого вона надає пацієнтам медичні консультації, в терміновому режимі переглядає медичну документацію, тому його арешт може призвести до негативних наслідків, як здоров`ю пацієнтів, так і власниці майна. Вилучений планшет належить ОСОБА_10 , який є лікарем рентгенологом Любомльського ТМО і використовується сім`єю ОСОБА_11 для участі в навчальних семінарах та спілкуванні з дітьми. Вважає, що слідчою не доведено намагання володільців майна його приховати, пошкодити, знищити тощо, а застосування запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження буде обмежувати та порушувати їх конституційні права на власність. Крім цього вказав, що вилучення майна відбулося під час обшуку, який проведений з порушенням вимог ст.235 КПК України.

ОСОБА_4 підтримала позицію свого адвоката.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Слідчим відділенням ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000035, внесеного у ЄРДР 10 лютого 2023 року за ознаками ч.2 ст.4361 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час обшуку, проведеного на підставі указаної ухвали слідчого судді, що підтверджується відповідним протоколом обшуку від 19 квітня 2023 року.

Вилучене майно постановою слідчої від 20 квітня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею з урахуванням доводів слідчого в судовому засіданні встановлено, що обґрунтування клопотання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація та предмет доказування, дає підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 таке майно як ноутбуки та планшет має ознаки речових доказів у відповідності до ст.98 КПК України.

Очевидним є те, що це майно потребує свого дослідження із використанням спеціальних для того знань на предмет виявлення та фіксації інформації, яка є предметом розслідуваного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним та для досягнення дієвості розслідування кримінального провадження, збереження інформації, що міститься у вилученому майні, проведення із ним слідчих дій, судових експертиз, вбачається за необхідне застосувати до нього за-пропонований слідчою захід забезпечення кримінального провадження.

Разом із цим, слідчою в клопотанні не доведено та слідчим суддею під час його розгляду не встановлено достатніх підстав для арешту вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У частині 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, серед іншого, враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи підстави внесеного клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя не вбачає необхідності в арешті вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону, оскільки обставини, які передбачається довести/спростувати, достатньо та повно можуть бути перевірені з використанням іншого вилученого у цьому кримінальному провадженні майна.

Також слідчий суддя у цьому питанні зважує на доводи адвоката ОСОБА_5 щодо використання ОСОБА_4 мобільного телефону перш за все у професійних цілях, які є суттєвими та в повній мірі узгоджуються з приписами п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України.

У зв`язку із цим слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності у накладенні арешту на вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон.

Водночас слідчий суддя не вбачає порушень вимог ст.235 КПК України, на що акцентує адвокат, оскільки такий обшук хоча й надавався щодо однієї і тієї ж особи, однак за різними адресами.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання слідчим суддею встановлено підстави для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 19 квітня 2023 року під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 майно:

- ноутбук марки «Lenovo 510-151KB S/N PF0P1Х1F»;

- планшет марки «HUAWEI MediaPad T3 7» з IMEI: НОМЕР_2 ;

- ноутбук марки «SONY PGО-71811М»,

заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучений мобільний телефон марки «Redmi Note fT» з сім-карткою НОМЕР_1 відмовити.

Відмова в накладенні арешту є підставою для повернення майна законному власнику (володільцю).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошений о 09:30 годині 27 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1