Справа № 947/9134/23
Провадження № 1-кс/947/4389/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000401 від 16.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, 15.03.2023 року близько 18:15 год. у м. Одеса, на проспекті Небесної Сотні, напроти буд. 101/2 а, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулись автомобіль марки «MAZDA-6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після зіткнення, мотоцикл відкинуло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем марки «NISSAN-PRIMERА» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що рухався прямолінійно у зустрічному напрямку по своїй смузі.

Внаслідок даної події водій мотоцикла ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, відкритого перелому нижньої третини гомілки та був госпіталізований до КНП МКЛ № 1

16.03.2023 року автомобіль марки «MAZDA-6» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200» д.н.з. НОМЕР_2 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилучених транспортних засобів, які містять на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та з огляду на те, що в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на вказані транспортні засоби.

Також прокурор у клопотанні зазначає про те, що слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на вказані транспортні засоби та за результатом розгляду якого ухвалою слідчого судді клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

Враховуючи відсутність сторони обвинувачення у судовому засіданні під час розгляду клопотання, копію ухвали про усунення недоліків своєчасно не було отримано прокурором, у зв`язку з чим пропущено строки, зазначені в ухвалі слідчого судді, пропущення яких сторона обвинувачення вважає з поважних причин, адже ухвалу про повернення клопотання про арешт майна стороною обвинувачення було отримано лише 04.04.2023 року.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, просить поновити йому строк на звернення до слідчого судді із клопотанням та повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив накласти арешт на вилучені транспортні засоби. Також зазначив, що на даний час транспортно-трасологічна та авто-технічна експертизи з транспортними засобами проведені, проте висновки експертами ще не виготовлено.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував частково проти задоволення клопотання та просив передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику, так як на момент розгляду клопотання експертизи з автомобілем вже було проведено та автомобіль необхідний власнику для роботи. Крім того зазначив, що прокурором порушено строк на подачу клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі, оскільки клопотання було подано з порушенням вимог КПК України та на даний час експертизи з вилученим транспортним засобом було проведено.

Власник майна ОСОБА_6 підтримав думку своїх представників.

Власник майна ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання прокурора та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000401 від 16.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з огляду на те, що 15.03.2023 року близько 18:15 год. у м. Одеса, на проспекті Небесної Сотні, напроти буд. 101/2 а, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAZDA-6», д.н.з. НОМЕР_1 , мотоцикла марки «BAJAJ PULSAR NS200», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки «NISSAN-PRIMERА» д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до протоколу ОМП від 15.03.2023 року під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, напроти буд. 101/2 абуло вилучено: автомобіль марки «MAZDA-6», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200», д.н.з. НОМЕР_2 , які направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

Постановою слідчого від 16.03.2023 року вказані транспортні засоби визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки вони містять на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та з огляду на те, що в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи.

Автомобіль марки «MAZDA-6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого 18.08.2020 року, зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: Одеська область, Кодимський район, с. Будеї.

Мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 .

В подальшому, слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна, розгляд якого слідчим суддею мав місце 24.03.2023 року. За результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, яку було отримано прокурором лише 04.04.2023 року та 07.04.2023 року прокурор, усунувши недоліки клопотання, повторно звернуся до суду із клопотанням про арешт майна для розгляду.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та відхиляє заперечення представників власника майна про необґрунтованість пропуску вказаного строку.

Слідчий суддя звертає увагу представників власника майна на те, що сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Підставами арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказане майно являється речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Слідчим суддею встановлено, що вилучені транспортні засоби відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являються речовими доказами по кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та необхідні для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого від 16.03.2023 року, відповідно до якої вилучені транспортні засоби визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000401 від 16.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені транспортні засоби згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя прийшов до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони на його відчуження та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його з нищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Як зазначено прокурором у судовому засіданніна теперішній час за матеріалами кримінального провадження було проведено призначені слідчим експертизи із вилученими транспортними засобами.

Вищевказане свідчить про те, що на теперішній час немає потреби у накладенні арешту на вилучені транспортні засоби в частині заборони користування майном, проте оскільки транспортні засоби визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, то накладення арешту майна із забороною відчуження майна та розпорядження ним будевідповідати загальним засадам кримінального провадження.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортних засобів на відповідальне зберігання власникам не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспорті засоби для проведення необхідних слідчих дій та у випадку призначення нових експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна в частині заборони відчуження майна та розпорядження ним - підлягає задоволенню, проте в частині застосування заборони користування майном слід відмовити, а транспортні засоби - передати на відповідальне зберігання власникам з попередженням їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000401 від 16.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на автомобіль марки «MAZDA-6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_4 та мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200», державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_6 .

Автомобіль марки «MAZDA-6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_4 - передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотоцикл марки «BAJAJ PULSAR NS200», державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_6 - передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати власників майна на першу вимогу органу досудового розслідування, суду надавати вільний доступ до арештованого майна.

Попередити власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, передбачено кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання прокурора - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1