Номер провадження:1-кп/521/1454/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, кримінальне провадження №0000271 від 22.02.2023 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, відносно якого 29.09.2020 року до Херсонського міського суду направлено обвинувальний акт у кримінальному №0000746 від 21.11.2021 року за ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-30.01.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 1 /одного/ місяця арешту;

-31.08.2020 року до Херсонського міського суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001538 від 27.07.2020 року за ст.128 КК України;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні надано клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» у зв`язку із ризиками передбаченими ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, наголосив про необґрунтованість ризиків, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

У зв`язку з відсутністю інтернет зв`язку, обвинувачені в судовому засіданні в режимі відеоконференції участі не приймали, однак були представлені захисником який не заперечував щодо розгляду клопотання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання без їх участі.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_6 обвинувачуються в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду від 24.02.2023 року відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2023 без визначенням застави в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

19.04.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023 року без застави.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку суду стороною обвинувачення був доведений ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

За таких обставин, суд погоджується з клопотанням прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію та інкримінованого злочину, зокрема вчинення його в умовах воєнного стану, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризику можливого переховування від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Водночас, суд вивчивши матеріали провадження, зокрема дані про особу обвинуваченого, який є особою яка раніше не судима, фактично мешкає у місті Херсон, який на теперішній час є прифронтовим містом, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів /доказів/, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави застави не визначати.

Так, ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду від 24.02.2023 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2023 без визначенням застави в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

19.04.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023 року без застави.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку суду стороною обвинувачення був доведений ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

За таких обставин, суд погоджується з клопотанням прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію та інкримінованого злочину, зокрема вчинення його в умовах воєнного стану, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризику можливого переховування від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Водночас, суд вивчивши матеріали провадження, зокрема дані про особу обвинуваченого, який є особою яка раніше не судима, фактично мешкає у місті Херсон, який на теперішній час є прифронтовим містом, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів /доказів/, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави застави не визначати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 314, 315, 331, 369, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 29.05.2023 року та припиняє свою дію 28.07.2023 року.

Розмір застави не визначати.

Продовжити до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 29.05.2023 року та припиняє свою дію 28.07.2023 року.

Розмір застави не визначати.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та іншим учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення ухвали, особою яка тримається під вартою у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1