Справа № 145/334/19
Провадження №11-кп/801/593/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_2
на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 року
01 червня 2023 рокум. Вінниця
На розгляді Вінницького апеляційного суду перебувала апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.06.2023 року частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , скасовано ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023
року, призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Підставою призначення нового судового розгляду суд апеляційної інстанції вказав порушення права на захист обвинуваченого, оскільки суд у відсутність захисника обвинуваченого не прийняв мір до з"ясування у обвинуваченого ОСОБА_4 чи правильно він розуміє наслідки такого закриття, не роз"яснив можливість просити про продовження судового розгляду і виправдання .
З рішенням щодо призначення нового судового розгляду не погоджуюсь, оскільки воно суперечить вимогам ст.412, ст. 415 КПК України.
На мою думку, призначення нового судового розгляду сприяє тяганині розгляду даного кримінального провадження.
Вважаю, що при прийнятті рішення всупереч вимогам ст. 404 КПК України суд безпідставно вийшов за межі апеляційних вимог з наступних підстав.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3 уточнили позицію щодо мотивувальної частини ухвали суду, просили в мотивувальній частині ухвали де викладені обставини кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується органами досудового розслідування ОСОБА_4 замість « судом встановлено» вказати « згідно обвинувального акту».
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не визнає, не бажав проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, тому підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, з яким вони з захисником ОСОБА_3 звернулись до суду 26.07.2022 року.
З рішення суду першої інстанції вбачається, що з урахуванням позиції обвинуваченого,
за наявності підстав для закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України судом прийнято рішення про задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 чітко висловив свою позицію щодо закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.
Всі питання, які стосувались звільнення від кримінальної відповідальності, закриття кримінального провадження, як пояснив ОСОБА_4 були узгоджені з захисником, тому він за відсутності захисника підтримав клопотання під час судового розгляду у суді першої інстанції.
Хоча доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 судом першої інстанції не встановлювалась, в ухвалі, викладаючи зазначені у обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , суд вказав, шо ці обставини встановлено судом, хоча зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вона не містить висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 286 КК України.
Оскільки судове провадження не проводилось в загальному порядку, суд в ухвалі мав би зазначити, що згідно обвинувального акту мали місце обставини кримінального правопорушення.
Ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду ні обвинувачений ОСОБА_4 , ні його захисник ОСОБА_3 питання щодо призначення нового судового розгляду не ставили, про порушення прав ОСОБА_4 , в тому числі права на захист не заявляли.
Обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що, хоча вину не визнає, зі своїм захисником, подаючи клопотання 26.07.2022 р. до суду, визначився щодо доцільності закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, під час судового розгляду клопотання підтримав.
Також ОСОБА_4 пояснював, що проведення судового розгляду в загальному порядку він не бажає, що свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 наміру просити виправдання, про те, що закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому відомо.
Положеннями ч.3 ст. 285 КПК не покладається на суд обов`язок роз`яснювати наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, тому порушення права на захист немає.
Суд не зобов"язаний був роз`яснювати особі, яка визначилася з позицією у даному кримінальному провадженні, узгодила її з захисником, підтримала клопотання подане ще 26.07.2022 році, право просити про продовження розгляду та виправдування, наслідки закриття.
Статтею 285 КПК України чітко визначено, що має зробити суд під час звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Те, що судом першої інстанції не роз`яснювалась , як це визначено положеннями ч.3 ст. 285 КПК України суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне, обгрунтоване рішення.
Під час апеляційного розгляду зазначені недоліки усунуті, оскільки з пояснень ОСОБА_4 встановлено, що суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозуміла.
За таких обставин, вважаю, призначення нового судового розгляду безпідставним, таким, що суперечить вимогам ст. 412, 415 КПК України.
Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_2