Провадження №1-кп/127/515/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області колегіально

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2014 р. за №0000253, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тривалий час перебував у розшуку та був екстрадований в Україну. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а отже може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід заперечував.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_11 , позицію якого підтримав обвинувачений, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважають, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Обвинувачений мав постійне місце проживання. На даний час потерпілі та свідки допитані, а тому впливати на них неможливо. Також просили врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який має високий тиск, та потребує лікування в медичному закладі. Обвинувачений не має наміру впливати на потерпілих і свідків та переховуватися від суду, для виконання ним своїх процесуальних обов`язків буде достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Обвинувачений у випадку зміни запобіжного заходу проживатиме в будинку в с. Вахнівка Вінницького району Вінницької області, який належить йому. В даному будинку він до затримання не проживав, оскільки проживав та був зареєстрований за іншою адресою, але приїздив до будинку, коли там відбувалося будівництво. Просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора. Також пояснив, що в будинку в с. Вахнівка Вінницького району Вінницької області обвинувачений або ж інші особи не зареєстровані, на даний час там ніхто не проживає та даний будинок не зареєстрований, оскільки є самовільним будівництвом.

У судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 05.07.2019 року до 02.09.2019 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів, починаючи з 02.08.2019 року до 30.09.2019 року включно.

В подальшому ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області неодноразово продовжувався строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стосовно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходу, у м. Вінниці з 2015 року не проживав, а отже, немає стійких соціальних зв`язків.

Суд зазначає, що сторона захисту, прохаючи суд обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, а саме в будинку в с. Вахнівка Вінницького району Вінницької області, жодних доказів того, що даний будинок належить обвинуваченому або ж що обвинувачений має постійне місце проживання та зареєстрований в даному будинку, до суду не надала.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений тривалий час ухилявся від суду, у зв`язку з чим було оголошено його розшук.

При цьому суд зазначає, що тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що в сукупності з іншими вказаними вище обставинами збільшує ризик переховування від суду настільки, що його неможливо відвернути, не тримаючи особу під вартою.

Суд зазначає, що доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки має постійне місце проживання, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання.

В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинуваченого.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику, не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілими та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.

Крім того, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Суд приймає до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого не всі докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом дослідженні. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Доказів того, що обвинувачений за станом здоров`я не може перебувати під вартою до суду не надано.

Оскільки позицію сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не можливо визнати такою, що ставить під сумнів викладені вище висновки суду, суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 14.07.2023 року по 11.09.2023 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3