Провадження № 1-кс/752/6367/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 11.08.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алчевськ Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого: директором департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000425 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000425 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Київською міською прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Положення про Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради (далі - Департамент), затвердженого рішенням сесії Дніпровської міської ради VIIІ скликання від 30.03.2023 № 10/19 департамент є виконавчим органом Дніпровської міської ради.

Розпорядженням Дніпровського міського голови від 17.10.2016 № 4-17/10-рк ОСОБА_5 призначено на посаду директора департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, був службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Досудовим розслідуванням установлено, що рішенням Дніпровської міської ради (VIII скликання) від 23.02.2022 № 28/16 затверджено Програму щодо сприяння територіальній обороні міста Дніпра на 2022-2026 роки (далі-Програма), мета якої сприяння обороні України шляхом максимально широкого залучення мешканців міста Дніпра до дій, спрямованих на забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, а також формування у громадян патріотичної свідомості та стійкої мотивації, набуття ними знань та практичних умінь, необхідних для захисту України.

Пунктом 5 Програми визначено, що забезпечення реалізації Програми здійснюється за рахунок бюджету Дніпровської міської територіальної громади та інших джерел, не заборонених чинним законодавством.

Фінансування заходів Програми здійснюється через Департамент.

Відповідно до пункту 6 Програми визначено, що контроль за цільовим використанням коштів бюджету Дніпровської міської територіальної громади, передбачених для виконання заходів, визначених Програмою, здійснює постійна комісія міської ради з питань комунальної власності та законності. Координацію заходів щодо виконання Програми здійснює Департамент.

Згідно Паспорту Програми державний замовник - координатор (головний розпорядник бюджетних коштів): Департамент.

Виконавці заходів Програми: Департамент, виконавчі органи міської ради та підпорядковані комунальні підприємства, установи, заклади, комітет сприяння територіальній обороні міста Дніпра, Регіональне управління Сил територіальної оборони Збройних Сил України, бригади, батальйони Сил територіальної оборони відповідно до Додатка до Програми.

Відповідно додатку до Програми «Завдання і заходи» її головним розпорядником визначено - Департамент, а відповідальними за виконання заходів - Департамент, виконавчі органи, комунальні підприємства та заклади Дніпровської міської ради, Регіональне управління Сил територіальної оборони Збройних Сил України, бригади, батальйони Сил територіальної оборони, комітет сприяння ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На 2022 рік запланована сума витрат з бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 140 000,0 тис. грн. на фінансування заходів на: проведення реконструкції, капітальних і поточних ремонтів, ремонтно-відновлювальних робіт будівель та приміщень і прилеглих територій, поліпшення матеріального та технічного забезпечення; послуги з технічного обслуговування та ремонту автотранспорту і плавзасобів Сил територіальної оборони Збройних Сил України, у тому числі добровольчих формувань Дніпровської міської територіальної громади, які призначені для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах міста; надання фінансової підтримки добровольчим формуванням; організацію курсів з цивільної оборони та надання первинної медичної допомоги.

Окрім того, розпорядженням Дніпровського міського голови від 04.03.2022 № 2-4/3-р «Про здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» (із змінами від 29.03.2022) дозволено здійснювати закупівлю стратегічно важливих товарів, робіт та послуг, які здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, для потреб в умовах воєнного стану, зокрема: засобів індивідуального захисту (шоломи, бронежилети незалежно від вартості та інше спеціальне екіпірування тощо); заходи та роботи з територіальної оборони (у тому числі матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіальної оборони).

На виконання Програми, керуючись рішенням Дніпровської міської ради (VIII скликання) від 23.02.2022 № 28/16 «Про затвердження Програми щодо сприяння територіальній обороні міста Дніпра на 2022-2026 роки» та розпорядженням Дніпровського міського голови від 04.03.2022 № 2-4/3-р «Про здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» 25.03.2022 Департаментом, в особі директора ОСОБА_5 , за договором № 15 придбано в ТОВ «ЕКОВУД-XXI», в особі ОСОБА_6 , «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» в кількості 1400 одиниць на загальну суму 4 900 000, 00 грн, які 29.03.2022 оплачені у повному обсязі та відповідно до видаткової накладної № 03 передані Департаменту.

Після підписання вказаного договору, в період часу з 29.03.2022 по 30.03.2022, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у директора Департаменту ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на розтрату «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» на користь третіх осіб використовуючи при цьому свої повноваження.

З вказаною метою ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 30.03.2023, залучив до реалізації свого злочинного умислу невстановлених досудовим розслідуванням осіб, працівників Департаменту, та розробив злочинний план, який полягав у безпідставній передачі невстановленій досудовим розслідуванням особі металовиробів та подальшому складанні завідомо неправдивого офіційного документа для списання по бухгалтерському обліку Департаменту матеріальних цінностей для приховування факту їх розтрати.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, дату та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розтратив, шляхом безпідставної передачі невстановленій досудовим розслідуванням особі, «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» в кількості 200 штук вартістю 700 000, 00 грн.

У подальшому з метою приховування факту розтрати металовиробів та їх списання по бухгалтерському обліку Департаменту, невстановленою досудовим розслідуванням особою, у невстановленому місці, 30.03.2022 складено акт № 2 приймання - передачі матеріальних цінностей, відповідно до якого Департамент нібито передав військовій частині НОМЕР_1 «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» » в кількості 200 штук вартістю 700 000, 00 грн, який ОСОБА_5 власноручно підписав та засвідчив печаткою Департаменту.

Разом із тим, досудовим розслідуванням установлено, що військова частина НОМЕР_1 «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» в кількості 200 штук вартістю 700 000, 00 грн від Департаменту не отримувала.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, будучи службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час розтратив на користь невстановленої досудовим розслідуванням особи «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» в кількості 200 штук вартістю 700 000, 00 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету Дніпровської міської територіальної громади на вказану суму.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 191 КК України.

03.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на ризики, передбачені пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі зазначеного прокурор у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням підозрюваному застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 700 000, 00 грн. Також прокурор просить у випадку внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме місто Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись зі свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Від захисника ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення в яких він послався на таке. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою; долучені прокурором до клопотання докази в обґрунтування пред`явленої підозри не свідчать про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та є неналежними доказами. Також захисник вказав, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу подано з порушенням правил територіальної підсудності та вказав на невідповідність клопотання вимогам ст. 184 КПК України в частині не зазначення обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. При ухваленні рішення захисник просив врахувати сімейний, майновий стан підозрюваного, характер його соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався, має постійну роботу та місце проживання, де характеризується відмінно. Крім того, захисник вказав про недоведеність та необґрунтованість ризиків, про які вказано прокурором у клопотанні та необґрунтовано великий та непомірний розмір застави. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000425 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Київською міською прокуратурою.

03.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою службовим становищем вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується доводів захисника про порушення стороною обвинувачення правил територіальної підсудності щодо подачі цього клопотання, то такі доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, згідно Наказу т.в.о. начальника ГУ НП у м. Києві Національної поліції України ОСОБА_8 від 18.04.2023 №765 «Про визначення місць розташування та проведення досудового розслідування відділів слідчого управління ГУ НП у м. Києві», визначено місце знаходження органів досудового розслідування, які входять у структуру слідчого управління ГУ НП у м. Києві, зокрема за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що за територіальною юрисдикцією відноситься до Голосіївського району м. Києва. Отже, доводи захисника про те, що клопотання прокурора, яке є предметом розгляду у цій справі, підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва є хибними.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні прокурора обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: матеріалів проведеного 21.10.2022 тимчасового доступу до документів Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, серед яких вилучено: рішення сесії Дніпровської міської ради VIIІ скликання від 30.03.2023 № 10/19 «Про затвердження Положення про Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, договір № 15 від 25.03.2023 про постачання товарів, а саме «Металовироби зі сталі марки 40Х350*250мм» в кількості 1400 одиниць на загальну суму 4 900 000, 00 грн з додатками, рахунок на оплату № 134 від 29.03.2022, видаткова накладна № 03 від 29.03.2022, платіжне доручення № 5 від 30.03.2022; матеріалів проведеного 27.07.2023 обшуку в приміщенні Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради у ході якого вилучено зокрема такі документи: резолюція Дніпровського міського голови від 08.06.2022 до вхідного документа № 12/859, лист військової частини НОМЕР_1 на адресу Дніпровського міського голови від 30.03.2022 № 1/70-38, акт № 2 приймання - передачі матеріальних цінностей; листа військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2023 № 1581, відповідно до якого військова частина НОМЕР_1 не отримувала від Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради металеві вироби зі сталі; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; листа військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 № 3756, відповідно до якого військова частина НОМЕР_1 не розробляла та не надсилала на адресу Дніпровського міського голови жодних листів з проханням забезпечення матеріальними цінностями; довідки спеціаліста Держаудитслужби від 12.06.2023; висновку експерта № 03/05/2023 від 29.06.2023 за результатами проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000425; інших матеріалів, долучених до клопотання.

Слідчий суддя відхиляє аргументи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки матеріалами, доданими до клопотання, підтверджено, що висновки органу досудового розслідування щодо підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченогоч. 4 ст. 191 КК України,не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Заперечення захисника головним чином зводяться до оцінки обґрунтованості підозри та наявності у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Належну оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд при розгляді справи по суті.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КПК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Матеріали справи не містять відомостей щодо перетину ОСОБА_5 державного кордону під час дії воєнного стану, а тому слідчий суддя не приймає до уваги такі доводи сторони обвинувачення та не надає їм оцінку.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання вище, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які прокурор посилається в обґрунтування наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України) не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв`язку із чим цей ризик не враховується слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний стан (одружений, на утриманні малолітніх дітей чи не працездатних осіб не має), офіційно працюючий, раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання двом ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із цим, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам (пункти 1,3 частини 1 статті 177 КПК України) та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, строком на 49 днів, до 03.10.2023 включно.

Керуючись статтями 132, 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 49 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.10.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 03.10.2023 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури.

Строк дії ухвали до 03.10.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.08.2023 р. о 17.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1