Справа № 946/6561/23
Провадження № 1-кс/946/2041/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , обвинувачуваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого.

обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ізмаїльською окружною прокуратурою Одеської області 30.06.2023 до Кілійського районного суду Одеської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000456 від 09.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 22.08.2023 обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів. 23.08.2023 суддею Кілійського районного суду матеріали кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 направлено до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про підсудність. Дане питання станом на 29.08.2023 не вирішене.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2023 приблизно о 15 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_7 , з метою заподіяння смерті останньої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар клинком ножа в область шиї зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої половини нижнього відділу передньої поверхні шиї, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого, потерпіла з метою врятування свого життя вибігла з будинку, чим позбавила ОСОБА_4 можливості довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 09.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком судової-імунологічної експертизи № 645; висновком судово-медичної експертизи № 18; матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, 09.04.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 11.04.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 06.07.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 03.09.2023.

Як посилається прокурор у своєму клопотанні, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні вину не визнає, не згоден з клопотанням, просить застосувати нічний домашній арешт, буде виконувати всі умови та покладені обов`язки.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ризики не доведені, спроб впливати на свідків немає. Тяжкість покарання не є підставою для обрання найтяжкого запобіжного заходу. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працює. Просить застосувати нічний домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, 09.04.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 11.04.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Кілійського районного суду від 06.07.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 03.09.2023.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 09.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком судової-імунологічної експертизи № 645; висновком судово-медичної експертизи № 18; матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки строк дії ухвали Кілійського районного суду від 06.07.2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 03.09.2023 року, а підготовче судове засідання не завершено та кримінальне провадження було направлено до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На даний час дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років. Таким чином, обвинувачений з метою уникнення вказаного покарання може вжити заходів до переховування від суду, що відповідно є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, з урахуванням поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності за скоєне, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваним застосовано до потерпілої насилля у вигляді спричинення ножового поранення, що характеризує його як цілеспрямовану та суспільно небезпечну особу, та відповідно таку, що може здійснювати як психологічний так і фізичний тиск на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження.

Згідно до п. п. 1, 2, 4 ч.1 ст.176 КПК України застосування до ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави є неможливим, оскільки при обранні будь-якого з них, підозрюваний може почати переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілу або вчинити новий злочин. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Так, обвинувачений у випадку обрання іншого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше не судимий, однак існує реальна загроза до засудження його до покарання у виді позбавлення волі, що може викликати намір переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Ризики, на наявності яких наголошує прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від суду та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 29 серпня 2023 року. Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 27 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 31.08.2023 року о 15:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1