У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8592/23

№ 1-кс/183/2339/23

20 липня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупець Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся старший слідчій Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якому 19.07.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.07.2023 року.

Солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді навідника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмового роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ,в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 19 липня 2023 року,приблизно о 09 годині 10 хвилин, на території тимчасового місця дислокації 2 гірсько-штурмової роти НОМЕР_4 окремого гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши усний наказ свого прямого начальника - заступника командира гірсько-штурмової роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_8 відданий на підставі бойового розпорядження тво командира НОМЕР_4 окремого гірсько-штурмового батальйону № НОМЕР_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2023 про посилення до 14:00 год., 19.07.2023 переднього краю з метою виконання бойових завдань на ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі АДРЕСА_3 а саме: нанесення вогневого ураження на заборону висування противником, знищення противника вогнем підрозділу у побудованій системі вогневого ураження наступним військовослужбовцям: стрільцю - снайперу солдату ОСОБА_9 , механіку - водію солдату ОСОБА_10 , навіднику солдату ОСОБА_4 ,відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

19.07.2023 солдат ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину за ч. 4 ст. 402 КК України, фактичне затримання 19.07.2023 о 17 год. 05 хв.

19.07.2023 солдату ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Сєвєродонецьким міським судом Луганської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

В обґрунтування клопотання, слідчій зазначає, про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, допитами свідків, протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, протоколом огляду відеозапису, витягом з бойового розпорядження, витягами з наказів про призначення на посади військовослужбовців та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.

Підозрюваний вказав, що заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу - тримання під вартою.

Захисник повідомив, що ОСОБА_4 відмовився виконувати наказ, у зв`язку з тим, що командування не відпустило його для укладання шлюбу та таким чином він проявив свій протест, просив відмовити в задоволені клопотання.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з такого.

19.07.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується доказами:

-повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.07.2023.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також треба врахувати те, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків.Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за призовом на військову службу осіб за мобілізацією може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 ч. 5 КК України, або дезертирство за ст. 408 ч. 4 КК України, тим самим переховуватися та ухилятися від кримінальної відповідальності. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Можливість переховування ОСОБА_4 підтверджується тим, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому з метою уникнення покарання підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Частиною 7 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погоджено прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження № 0000423 від 19.07.2023 року), - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 15 вересня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1