Провадження № 1-кс/752/7238/23
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши подане в рамках кримінального провадження №0002227 від 28.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, -

встановив:

до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене в ході обшуку від 05.09.2023 за адресою : м. Київ, вул.. Фізкультури буд. 28, 7 поверх, БЦ «ОКС».

Перевіривши клопотання про арешт майна приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, дане клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, а саме у клопотанні зазначено що метою арешту майна є збереження вказаного речового доказу, проте до клопотання не долучена постанова про визнання зазначеного майна речовим доказом.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з вимогами п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Разом з тим, в рамках даного кримінального провадження клопотання про арешт майна погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , проте до клопотання додано постанову від 28.07.2023 року про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, у якій відсутній зазначений прокурор, також відповідно до витягу з ЄРДР прокурор Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 відсутній у відповідному витязі.

Також, як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, тому у даному випадку необхідно застосовувати норми передбачені ст. 64-2 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином законодавець наділяє правом звертатись до суду із клопотанням про арешт майна такої особи прокурора.

Разом з тим, у даному випадку до слідчого судді із клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , тому слідчий суддя вважає, що клопотання подано неповноважною на те особою.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає поверненню у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання подане в рамках кримінального провадження №0002227 від 28.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, слідчим СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1