Справа № 953/6321/23
н/п 1-кс/953/5709/23
"26" липня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 25.07.2023 надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно: спусковий важіль з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583; запобіжна чека з кільцем; змив речовини бурого кольору; фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; металеві уламки; зразки ґрунту з воронки; електричний зварювальний апарат GRANDMMA-340; 2 пачки електродів MONOLITH; електрична дискова пила синього кольору; 6 дисків для електричної дискової пили; 1 пара кросівок Nike; повер банк GeliusPro та зарядка до нього; ніж з ножнами; рюкзак чорний, які були вилучені під час огляду місця події 24.07.2023 з відкритої ділянки місцевості поряд з торгівельним комплексом «Nika», розташованим за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 20/321А та накласти арешт на штани спортивні чорного кольору, футболку трикотажну бежевого кольору, сандалі спортивні, сумку чорного кольору, які вилучені 24.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України під час затримання у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження; місцем зберігання спускового важелю з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583; запобіжної чеки з кільцем; змива речовини бурого кольору; фрагмента тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; металевих уламків; зразка ґрунту з воронки; електричного зварювального апарата GRAND MMA-340; 2 пачки електродів MONOLITH; електричної дискової пили синього кольору; 6 дисків для електричної дискової пили; 1 пари кросівок Nike; повербанк Gelius Pro та зарядка до нього; ніж з ножнами; рюкзак чорний, штанів спортивних чорного кольору, футболки трикотажної бежевого кольору, сандалів спортивних, сумки чорного кольору визначити кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків,вул. Алчевських, 49.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на носіння, зберігання та придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, незаконно, без передбаченого законом дозволу, всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України 21.08.1998 р. № 622, 24.07.2023 близько 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 придбав у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підривач УЗРГМ та корпус осколкової гранати Ф-1 (зі слів ОСОБА_4 ), які в подальшому зберігав у своїй чоловічій сумочці, яку носив при собі, а саме ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, щодо незаконного придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, та вибухових припасів без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, ОСОБА_4 , 24.07.2023 близько 16:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , кинув на відкритій ділянці місцевості вищевказану гранату, усвідомлюючи, що його дії створюють реальну загрозу для життя багатьох людей, в результаті злочинних протиправних дій ОСОБА_4 стався вибух, від якого отримав тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, носіння, зберігання та придбання та бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 24.07.2023 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці на відкритій ділянці місцевості неподалік багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та біля комплексу «Nika» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у останнього стався словесний конфлікт з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вказаного конфлікту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з метою реалізації якого, ОСОБА_4 дістав зі своєї сумки підривач УЗРГМ, який був з`єднаний з корпусом ручки осколкової гранати Ф-1.
Побачивши протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 почав тікати з метою врятування свого життя та здоров`я, а ОСОБА_4 у свою чергу, усвідомлюючи що його протиправні дії є небезпечними не тільки для життя однієї людини, а і для життя багатьох осіб, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, кинув гранату в результаті чого відбувся вибух, від якого отримав тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час знаходився на місці скоєння злочину.
Однак, ОСОБА_4 свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 викликали швидку медичну допомогу та останнього доставлено до КНП «Харківська обласна клінічна лікарня» ХОР, де ОСОБА_6 надано медичну допомогу.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
24.07.2023 в період часу з 16.55 год. по 20.00 год. проведено огляд місця події а саме прилеглої території до торгівельного комплексу «Nika» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 20/321А, в ході якого було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Крім того, 24.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при обшуці якого у нього вилучено його одяг, зазначений в клопотанні.
Під час досудового розслідування, встановлено, що вилучений одяг належать ОСОБА_4 .
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Сторона обвинувачення зазначає, що відповідно до ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду надійшла заява прокурора, в якій він просив проводити судове засідання по клопотанню про накладення арешту на майно без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.
До канцелярії суду надійшли заяви ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , в яких кожен просить провести судове засідання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.07.2023, 24.07.2023 о о 18.45 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого, з дотриманням вказаних вище норм КПК України, здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено вказане в клопотанні майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 24.07.2023 з відкритої ділянки місцевості поряд з торгівельним комплексом «Nika», розташованим за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 20/321А, а саме: спусковий важіль з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583; запобіжна чека з кільцем; змив речовини бурого кольору; фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору; металеві уламки; зразки ґрунту з воронки; електричний зварювальний апарат GRANDMMA-340; 2 пачки електродів MONOLITH; електрична дискова пила синього кольору; 6 дисків для електричної дискової пили; 1 пара кросівок Nike; повер банк GeliusPro та зарядка до нього; ніж з ножнами; рюкзак чорний - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України під час затримання у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: штани спортивні чорного кольору, футболку трикотажну бежевого кольору, сандалі спортивні, сумку чорного кольору до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1