Справа № 502/609/23
УХВАЛА

18 квітня 2023 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З наданих в судовому засіданні в обґрунтування вказаного клопотання пояснень прокурора та доданих до клопотання документів встановлено, що 13.04.2023 р. під час обшуку, проведеного в рамках кримінального провадження № 0000126 від 19.11.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом.

За вказаним фактом СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 14.04.2023 р. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою дізнавача від 14.04.2023 р. вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Виходячи з наведеного, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, дізнавач у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно і заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, на що і посилається дізнавач у клопотанні.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Як зазначено в ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, за фактом проведеного 13.04.2023 р. у іншому кримінальному провадженні обшуку житла ОСОБА_5 було виявлено та вилучено полімерний пакет з речовиною рослинного походження в сухому стані зі специфічним запахом, яку згідно його пояснень він виростив та зберігав для власного вживання, що стало підставою для внесення до ЄРДР відомостей з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України, що встановлює кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

При цьому слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, до яких, серед іншого включений канабіс, характерний запах якого, як вбачається з доданого до клопотання дізнавача проколу обшуку мала речовина, вилучена у ОСОБА_5 , на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Отже, у цьому конкретному випадку вилучена в ході проведеного під час обшуку речовина рослинного походження зі специфічним запахом в сухому стані, має відноситись саме до предметів, які вилучені законом з обігу і не може бути повернута особі, у якої вона вилучена, а тому не може вважатися тимчасово вилученим майном та не потребує обов`язкового накладення на нього арешту слідчим суддею.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Отже, зважаючи на те, що арешт майна є одним із заходів забезпечення збереження речових доказів, тому не накладення арешту на відповідне майно не тягне за собою наслідків у вигляді визнання доказів недопустимими.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 167-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1