справа № 208/4087/23
№ провадження 1-кс/208/1479/23
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № 0000065 внесеного 23.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань заознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

Дізнавач СД, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить:

накласти арешт на речовий доказ, на мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , позбавити власника майна права на відчуження та розпорядження вказаним майном, залишивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування за майном, після вирішення питання та проведення ряду експерти.

У судове засідання слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала слідчому судді клопотання, згідно якого, вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за її відсутності.

Власник майна не прибув в судове засідання, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, не заперечував, щодо задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 23.01.2023 року невстановлена особа під приводом працевлаштування, користуючись номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , через платформу «ОЛХ», шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 10000 гривень, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Гроші перерахував на невстановлений рахунок, однак послугу з працевлаштування не отримав та кошти не були повернуті. ЖЄО 3288 від 22.02.2023.

02.02.2023 року зареєстровано рапорт старшого інспектора ВПК про те, що надійшло звернення до відділу протидії кіберзлочинам в Хмельницькій області Департаменту кіберполіції НПУ від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що особа, яка представилась як ОСОБА_7 , шахрайським шляхом під приводом надання послуги з працевлаштування за межами території України, використовуючи номера телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , заволодів грошовими коштами заявника в сумі 10000 грн., які останній перерахував у якості оплати послуг працевлаштування під час отримання документів у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», яка розташована у м.Шепетівка, по вул. Валі Котика, буд.33.

17.03.2023 року було допитано в якості потерпілого гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 29.12.2023 року через додаток «ОЛХ» знайшовши повідомлення «Робота на ОЛХ» звернувся до ФОП « ОСОБА_7 », контактний телефон НОМЕР_3 . Під час спілкування по мобільному додатку «Viber» з представником, потерпілий погодився на запропоновані умови працевлаштування. 23.01.2023 року ОСОБА_6 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», перераховує грошові кошти в сумі 10 000 грн. наложеним платежем через кур`єрську доставку посилок ТОВ «Нова пошта», для оформлення необхідних документів. Після чого, особа яка надавала послуги з працевлаштування на телефонні дзвінки не відповідала, грошові кошти не повернула та не надала послуги з домовленого працевлаштування.

Встановлено, що у секторі дізнання ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження за № 0000031 від 01.04.2023 року за ч.1 ст.190 КК України, в якому зазначено, що 23.01.2023 року у ОСОБА_6 , невстановлена особа під приводом працевлаштування, користуючись номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , через платформу «ОЛХ», шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 10 000 гривень, у зв`язку з чим згідно запиту від 07.06.2023 року із вказаних матеріалів кримінального провадження було отримано відеозапис з камери відеоспостереження, яке знаходилось у володінні відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул.Гагаріна, 23-А. 18.01.2023 року встановлено особу, яка направляє посилку на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , зображений чоловік на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Під час перегляду іншого відеозапису, встановлено, що 31.01.2023 року до приміщення відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. С.Яцковського, 30, заходить чоловік на ім`я ОСОБА_8 , отримує конверт та покидає приміщення відділення.

Відповідно до рапорту о/у ВКП Кам`янського РУП, встановлено, що

гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем мешкання за допомогою використання комп`ютерної техніки та мобільних терміналів із наявним доступом до всесвітньої мережі «Інтернет» займається шахрайськими діями відносно громадян по всій території України за наступною схемою: спочатку здійснює розміщення оголошень «Робота за межами України» на веб-ресурсах оголошень («www.olx.ua», «www.rabota.ua» та ін.) та у соціальних мережах («Instagram», «WhatsApp», «Viber», «Facebook», «Telegram») від імені підставної особи ФОП « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований: АДРЕСА_4 , вид діяльності КВЕД «79.11 Діяльність туристичних агентств») зазначаючи у вказаних оголошеннях свій контактний номер телефону. Після чого коли громадяни проявляють зацікавленість в умовах зазначених у вказаних оголошеннях про роботу за межами України, гр. ОСОБА_8 спілкується з останніми через соціальні мережі «Instagram», «WhatsApp», «Viber», «Facebook», «Telegram» від імені підставної особи «ФОП ОСОБА_7 » де повідомляє про вартість та умови наданих послуг із підготування документів для працевлаштування та дозвільних документів для виїзду за кордон України. Після погодження на вказані умови, ОСОБА_8 готує пакет завідомо фіктивних документів (договір, запрошення на роботу, віза, квитки на рейс тощо) необхідних для виїзду та працевлаштування зацікавленим громадянам за кордон України в відправляє через кур`єрську доставку відправлень ТОВ «Нова Пошта» від імені підставної особи «ФОП ОСОБА_7 » на адресу громадян для підписання ними вказаних документів при цьому, документи відправляє з опцією «накладний платіж» вартістю 10 000 гривень, 12 000 гривень, 15 000 гривень. Після отримання вказаних документів замовник (потерпілий) фактично сплачує вищевказану суму грошових коштів за укладення вказаних документів, здійснює підписання вищевказаних фіктивних документів та відправляє їх відправнику, після чого зв`язок із відправником (шахраєм) в особі ОСОБА_8 , що діє від імені підставної особи «ФОП ОСОБА_7 » втрачається, в результаті чого потерпілий залишається ошуканим на вказану суму грошових коштів та без наявності будь-яких документів для працевлаштування та виїзду за кордон України.

11.08.2023 року в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: 3 (три) обгортки зі стартового пакету «Лайфселл» з номерами « НОМЕР_5 », « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 », 4 (чотири) банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_8 , «Приватбанк» № НОМЕР_9 , «А-банк (жовта)» № НОМЕР_10 , «А-банк (зелена)» № НОМЕР_11 , ноутбук марки «Acer», модель N20C1, серійний номер № NHQB9EU0072460B39C3400 із зарядним пристроєм, експрес-накладну № 5868 ТОВ «Нова пошта», 23 (двадцять три) лотка від сім-карток мобільного зв`язку «Київстар», 9(дев`ять) лотків від сім-карток мобільного зв`язку «Лайфселл», 1 (один) лоток від сім-картки мобільного зв`язку «KLUCZ mobile», печать із написом « ОСОБА_8 , код НОМЕР_12 », 4 (чотири) банківські картки: «Unex Bank» № НОМЕР_13 , «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , «Bank Credit Dnipro» № НОМЕР_16 , флеш носій «Team 128 GB», флеш носій «Muben» та модем «Airtel 4 G», мобільний телефон марки «Iphone 11», iмеі1: НОМЕР_17 , iмеі2: НОМЕР_18 , з однією сім картою серії № НОМЕР_19 , 16 (шістнадцять) сім-карток мобільного зв`язку «Київстар», 8 (вісім) сім-карток мобільного зв`язку «Лайфселл».

Також 11.08.2023 року допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що в березні 2023 року побачила за місцем мешкання ОСОБА_8 , оформлені документи на невідому особу, після чого взяла робочі сім-карти ОСОБА_8 та почала перевіряти їх у мережі інтернет та вони відображалися як шахрайські. Також встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово перераховував на банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_5 , грошові кошти отримані шахрайським шляхом.

11.08.2023 року гр. ОСОБА_5 , добровільно надала для огляду та вилучення власний мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Постановою дізнавача від 11.08.2023 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, в кримінальному провадженні № 0000065 внесеного 23.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Оскільки встановлено підстави та мету застосування арешту, слідчий просив клопотання задовольнити, підставою арешту майна є те, що майно визнано речовим доказом та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження та збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом..

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого СВ, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді позбавлення власника зазначених речей, права на відчуження та розпорядження зазначеним майном, але залишивши за ним право користування, такий спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, на мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , позбавити власника майна права на відчуження та розпорядження вказаним майном, тимчасово, на час накладення арешту, залишивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування за майном, після вирішення питання та проведення експертних досліджень, в порядку КПК України.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1