ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2395/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002567 від 04.07.2023.

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0002567, відомості до ЄРДР внесені 04.07.2023 за ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в невстановлені досудовим розслідування дату та час, за допомогою Інтернет-мессенджеру «Telegram», із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо отримання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабіс, з метою подальшого збуту на систематичній основі. Надалі, на початку липня 2023 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрав пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабіс, та став незаконно зберігати його з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок.

Так, 04.07.2023 приблизно о 12 годині 33 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Іжевська, 26-А, працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено 12 згортків обмотаних клейкою стрічкою червоного кольору, всередині з речовиною рослинного походження, в одному з яких знаходився згорток з речовиною рослинного походження, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 0,90 г., який ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Канабіс, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

В подальшому, в ході складання протоколу затримання та здійснення особистого обшуку ОСОБА_4 окрім речовин, схожих на наркотичні, було вилучено мобільний телефон марки POCO, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , поміщений до спеціального сейф-пакету WAR1148641.

04.07.2023 за добровільної згоди ОСОБА_4 був оглянутий вказаний мобільний телефон. В ході огляду вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону виявлено фотозображення та листування, які свідчать про причетність останнього до незаконного збуту наркотичних засобів.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 04.07.2023 мобільний телефон марки POCO, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

05.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачного ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою його збереження.

Позиція сторін

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказане клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що мобільний телефон, за його згодою, був оглянутий слідчим, а тому відсутні підстави для арешту вказаного майна.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002567, відомості до ЄРДР внесені 04.07.2023 за ч. 2 ст. 307 КК України.

04.07.2023 в ході складання протоколу затримання та здійснення особистого обшуку ОСОБА_4 , окрім речовин, схожих на наркотичні, у нього було вилучено мобільний телефон марки POCO, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , поміщений до спеціального сейф-пакету WAR1148641.

04.07.2023 в ході огляду вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону виявлено фотозображення та листування, які свідчать про причетність останнього до незаконного збуту наркотичних засобів.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 04.07.2023 мобільний телефон марки POCO, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

05.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як визначено частиною 2 статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, мобільний телефон, на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, а також, що за вказаних обставин таке обмеження прав власника (володільця) цього майна є співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002567 від 04.07.2023 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки POCO, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карто мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 24.07.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1