Справа № 642/4556/21
Провадження № 1-кс/642/1141/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу заявника ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000388 від 20.03.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 18.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000388 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначив, що за його заявою слідчим Другого слідчого відділу( з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000388, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого від 18.03.2023 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників Основянського ВП ГУНП в Харківській області та Харківської міської прокуратури № 5 складу кримінального правопорушення. Оскаржувану постанову він отримав 13.04.2023 року.

У даному кримінальному провадженні ухвалами слідчих суддів неодноразово були задоволені скарги ОСОБА_3 на постанови слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 від 20.05.2021, 24.02.2022 та 07.12.2022 років про закриття кримінального провадження №0000388, які були скасовані.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 18.03.2023 року не ґрунтується на Законі, оскільки слідчим не залучено ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілого, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, не встановлено дійсні обставини події, доводи, викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не перевірені, постанова не відповідає матеріалам кримінального провадження, а отже винесена передчасно та необґрунтовано.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження витікає, що під час досудового розслідування, всупереч пункту п. 1, 2, 3 та ч. 1 ст. 91 КПК України, не було встановлено, осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення; кількість осіб якими здійснено дане кримінальне правопорушення; знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення; обставини розпорядження незаконно добутої деревини; причетність осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення до інших аналогічних правопорушень та завданих ними збитків. Слідчим у даному кримінальному провадженні не здійснено та не проведено всі слідчі та процесуальні дії, не встановлено всіх учасників подій, проте однозначно здійснено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення.

Факт затримання ОСОБА_3 , який є адвокатом, не у встановленому порядку, з порушенням вимог ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є фактом нанесення шкоди потерпілому, який не потребує додаткової оцінки з точки зору його розміру або завданої шкоди.

Відповідно до п. 1, 2, 3 та ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню : подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; Частиною другою зазначеної статті передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вказані обставини встановлювались рішеннями слідчих суддів під час розгляду аналогічних скарг ОСОБА_6 на постанови про закриття даного кримінального провадження.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не містить додаткових відомостей про вчинення слідчих та процесуальних дій від вже скасованої постанови про закриття кримінального провадження.

Насамкінець, мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження не відповідає резолютивній, оскільки факт звернення до суду із наданням дозволу на затримання особи, є заходом забезпечення кримінального провадження, який, відповідно до ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», розгляд якого, здійснюється на підставі клопотання, внесеного прокурором області, заступником Генерального прокурора або Генеральним прокурором.

У даному випадку слідчим не отримано доступ до матеріалів судових справ, щодо розгляду клопотання із надання дозволу на затримання та у постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку діям слідчого, прокурора місцевої прокуратури та слідчого судді, які у порушення ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вчинили дії, що призвели до затримання ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу, пославшись на викладені в ній обставини.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив .

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає, що неявка в судове засідання слідчого , чиє рішення оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів отримання скаржником копії оскаржуваної постанови до 17.04 2023 року слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновити скаржнику пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з матеріалами, а також надані слідчим суду матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 20.03.2020 року , та постанову про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.03.2020 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_7 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 відомості за заявою ОСОБА_3 що 27 листопада 2019 року надійшла на розгляд Державного бюро розслідувань, за фактами вчинення службовими особами поліції та прокуратури перевищення владних повноважень, за ознаками вчинення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Відповідно до постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , який здійснював досудове розслідування у групі слідчих, вищезазначеного кримінального провадження, від 18.03.2023 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус свідка.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем або прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим кодексом випадках,- на потерпілого.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України.

При цьому здійснювати відповідні процесуальні дії і приймати процесуальні рішення під час досудового розслідування є правом слідчого, та слід враховувати, що згідно ст.40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження….

Частиною другою даної статті визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих(розшукових) дій та негласних слідчих(розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування,підприємств,установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок,проведення інших процесуальних дій,передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З аналізу оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до суду, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова не відповідає зазначеним вище вимогам ст.ст.93 та 110 цього Кодексу, оскільки слідчим не були виконані всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, які були викладені в ухвалах слідчих суддів, якими скасовувались попередня ухвали слідчого про закриття кримінального провадження, не було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого, про що було неодноразово зазначено в ухвалах слідчих суддів, а також в оскаржуваній постанові не була дана оцінка правовому висновку національної асоціації адвокатів України про порушення прав та гарантій адвокатської діяльності від 12.10.2022 року, яка мається в розпорядженні ОСОБА_3 , а також необхідно виконати в повній мірі вказівки у даному кримінальному провадження від 28.10.2022 року, які були надані слідчому, прокурором ОСОБА_8 .

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасувати постанову слідчого від 18 березня 2023 року про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303- 307, 309, 371-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу заявника ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 18.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000388, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Кримінальне провадження № 0000388 від 20.03.2020 року повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає , однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1