Справа №592/5599/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/331/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 квітня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 квітня 2023 року клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 було задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 26 червня 2023 року до 24 год. 00 хв., включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000 грн., з покладенням, у разі її внесення, на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 квітня 2023 року - скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме, у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі залишення ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було враховано те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 раніше не притягався, запобіжні заходи до нього не застосовувались, а отже, і не порушувались. При цьому, звертаючись з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим не було додано будь-яких доказів, які негативно характеризують особу підозрюваного, а слідчим суддею не було взято до уваги виключно позитивні його характеристики за місцем проживання, проходження служби, відзнаки та нагородження, перебування на його утриманні 4 непрацездатних осіб - трьох дітей, непрацюючу дружину та мати похилого віку.

Також, апелянт вказує, що встановлені слідчим суддею ризики взагалі нічим не підтверджені і є лише припущенням сторони обвинувачення. Разом з тим, підозрюваний не відмовляється від співпраці з органами досудового розслідуванні, приймає участь у допитах, видає добровільно речові доказі, має намір приймати участь в слідчому експерименті, що підтверджується доданими до клопотання документами. Свідки допитані судом підтвердили, що забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, а саме перебування у визначеному судом місці, забезпечення явки для проведення слідчих дій, завчасне повідомлення про неможливість виконання покладених судом обов`язків.

Тобто, як вважає апелянт, у даному випадку наявні підстави для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту.

Крім того, апелянт вказує, що розмір застави визначений судом є надмірним, враховуючи кількість осіб, що фактично перебувають на утриманні підозрюваного, і достатнім був би розмір застави 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку вимог апеляційної скарги, прокурора, який вважав оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001335 від 27 квітня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 296 КК України.

27 квітня 2023 року ОСОБА_8 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, а 28 квітня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 296 КК України.

В рамках вказаного провадження, до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Сумським РУП ГУНП в Сумській з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави, яке вмотивовано обґрунтованість повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, та кримінального проступку.

При цьому, як повідомив підозрюваний ОСОБА_8 , він є військовослужбовцем ЗСУ, займає посаду старшого навідника 3 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , має військове звання молодший сержант, вищу технічну освіту, з 2003 року знаходиться в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , на його утриманні перебуває двоє дітей 2006 та 2012 року народження та непрацездатна мати - особа похилого віку, пенсіонерку, та що він є особою, раніше не судимою, однак, зазначені підозрюваним обставини документально не підтверджені.

Разом з тим, слідчим суддею було враховано, що доказів на підтвердження відомостей щодо заробітної плати, постійного місця реєстрації підозрюваного за адресою АДРЕСА_1 , про тимчасове місце його перебування за адресою АДРЕСА_2 , про наявність у нього вищої технічної освіти та, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати та відсутність судимостей, матеріали даного провадження не містять.

З врахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, що стало підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів правильність такого висновку, підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_8 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, запобіжні заходи до нього не застосовувались, та що будь-яких доказів, які негативно характеризують особу підозрюваного, відсутні, а наявні виключно позитивні його характеристики за місцем проживання, то вони не спростовують правильність висновків слідчого судді, враховуючи те, що у державі оголошено воєнний стан, який діє і на даний час, та фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, який є військовослужбовцем і не є тими беззаперечними обставинами, за яких у задоволенні слідчого слід було б відмовити.

При цьому, ті обставини, що на утриманні підозрюваного перебувають малолітні діти та дружина, на що, також, посилається апелянт, не були враховані самим ОСОБА_8 при здійсненні ним протиправних дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, та за якими йому було повідомлено про підозру.

Крім того, те, що підозрюваний не відмовляється від співпраці з органами досудового розслідуванні, приймає участь у допитах, видає добровільно речові доказі, має намір приймати участь в слідчому експерименті, про що зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, встановлені слідчим суддею ризики жодним чином не зменшують, а інших підстав, за яких до ОСОБА_8 можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт, захисником не наведено і під час апеляційного розгляду даного провадження таких обставин колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження, з якими закон пов`язує вирішення питання запобіжного заходу, та дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, яким доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , становить небезпеку для суспільства, його фактичні обставини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Крім того, колегія суддів зауважує, що слідчим суддею, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, підозрюваному ОСОБА_8 було визначено розмір застави, яку вважати завищеною та для зменшення якої колегія суддів підстав не вбачає, у разі внесення якої останній буде звільнений з-під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 квітня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4