Провадження № 1-кп/127/541/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 і ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 і ОСОБА_13 за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_13 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, про що подав письмові клопотання, які мотивовані актуальністю ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки на даний час ризики наведені прокурором відсутні. Крім того, просив врахувати заяву потерпілого, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілому завдану шкоду у повному обсязі. Також просив врахувати позицію потерпілого, яку він зазначив у своїй заяві від 28.08.2023 року, а саме те, що потерпілий ОСОБА_14 не заперечує щодо зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який. На підставі вказаного просив змінити застосований до його підзахисного запобіжний захід у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 заперечила щодо заявленого прокурором клопотання, вказала, що ризики на які посилається сторона обвинувачення є гіпотетичними, жодних доказів на їх існування та продовження їх існування прокурор не надав. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має позитивну характеристику, є учасником Добровольчого формування, тому відносно нього є соціально стримуючи фактори. На підставі вказаного, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав, що сторона обвинувачення у клопотанні не зазначає чому до обвинуваченого ОСОБА_4 не можна застосувати більш м`який запобіжний. Крім того вказав, що ризики наведені прокурором є надуманими та просив врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому вважав, що до його підзахисного можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив застосувати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того, вказав на недоцільність його перебування під вартою через поганий стан його здоров`я.

Захисник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки наведені ризики не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначив, що його підзахисний проживав у цивільному шлюбі та має з цивільною дружиною спільну неповнолітню дитину, яка перебуває на повному його утриманні. Крім того, у обвинуваченого є ще троє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які також перебувають на його утриманні. Тому з метою їх забезпечення, його підзахисний повинен працювати. На підставі вказаного, просив замінити запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав свого захисника.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 подав заяву потерпілого, згідно з якою потерпілий просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 оскільки обвинувачений ОСОБА_6 дійсно відшкодував потерпілому завдану шкоду в своїй частині. Представник враховуючи вказану заяву потерпілого не заперечував щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який. Щодо інших обвинувачених вважав, що клопотання прокурора є обґрунтованим та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинувачених.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить із наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_13 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 02.09.2023 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд приймає до уваги наступне.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Суд звертає увагу, що ОСОБА_6 взагалі не має постійного місця проживання у м. Вінниці. Згідно із обвинувальним актом адресою місця проживання ОСОБА_6 є АДРЕСА_1 . Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 перебував разом із іншими обвинуваченими у Вінницькій області тимчасово, поважних причин, обґрунтованої мети для перебування у м. Вінниці не мав та не має. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює, перебував в складі Добровольчого формування №29 територіальної громади м. Києва на добровольчих засадах, проте під час вказаного не діяв з легітимною метою, а, згідно обвинувачення, вчинив протиправні дії.

Тому, не зважаючи на заяву потерпілого та думку його представника, суд враховує сукупність вказаних даних про особу та тяжкість кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, що беззаперечно свідчить що ОСОБА_6 перебуваючи на волі зможе уникнути суду та вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказані ризики підсилені і усвідомленням обвинуваченого факту того, що йому загрожує довготривале перебування у місцях позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі, а також відсутність у обвинуваченого житла за місцем розгляду справи, свідчать про недоцільність застосування йому домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Вказане, на переконання прокурора, свідчить про факт того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність. Суд приймає вказане до уваги, проте оцінює не відокремлено, а в сукупності з іншими даними.

Так, згідно обвинувачення, ОСОБА_5 діяв з корисливою метою, іншого джерела доходу він не має, раніше судимий за вчинення тяжкого корисливого злочину, що в сукупності із обвинуваченням дійсно свідчить про факт того, ОСОБА_5 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Крім цього, доказами у справі підтверджено, що ОСОБА_5 проживає у м. Києві, а зареєстрований у Житомирській області. Відтак, у обвинуваченого ОСОБА_5 відсутнє місце проживання на території м. Вінниці, будь-які правові та соціально-стримуючі фактори у місті де проводиться судовий розгляд відсутні.

Крім цього, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення групою осіб, а тому перебуваючи на волі і спілкуючись з іншими обвинуваченими, зможе незаконно впливати на свідків, які ще не допитані.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 перебував у Добровольчому формуванні, тому він має соціально-стримуючі фактори, суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_5 використав вказане не для захисту України від збройної агресії рф, а для вчинення ним злочину.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі думку представника потерпілого, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги наступне.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Санкція ч.4 ст. 187 КК України передбачає покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Вказане, а також та обставина, що ОСОБА_4 не працює, взагалі не має постійного місця проживання у м. Вінниці свідчить, що він не зможе виконувати процесуальний обов`язок явки до суду на першу вимогу.

Крім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення групою осіб, а тому перебуваючи на волі і спілкуючись з іншими обвинуваченими, зможе незаконно впливати на свідків, які ще не допитані.

Також дані обвинувального акту про роль ОСОБА_4 як організатора вчинення злочину та дані щодо того, що останній не працює, свідчать про те, що ОСОБА_4 може вчиняти інше кримінальне правопорушення,оскільки буде потребувати джерел для існування.

Враховуючи вищенаведене, а також позицію представника потерпілого, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Щодо неможливості перебування ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі через незадовільний стан здоров`я, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього на території СІЗО функціонує медична частина (п.1 ч.1 розділ Х наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 № 1769/5).

Медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Таким чином, законодавством України гарантоване надання особам, які утримуються під вартою медичної допомоги в тому числі спеціалізованої та високоспеціалізованої. Вказане свідчить, що у випадку наявності в особи проблем із здоров`ям медичний працівник установи де утримується обвинувачений, зобов`язаний надати необхідну медичну допомогу або направити особу для надання спеціалізованої чи високоспеціалізованої допомоги.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що підтверджується суттю самого обвинувачення. Вказане, на переконання прокурора, свідчить про факт того, що ОСОБА_13 може продовжити злочинну діяльність. Суд приймає вказане до уваги, проте оцінює не відокремлено, а в сукупності з іншими даними.

Так, згідно обвинувачення, ОСОБА_13 діяв з корисливою метою, іншого джерела доходу він не має, раніше чотири рази судимий, що в сукупності із обвинуваченням дійсно свідчить про факт того, ОСОБА_13 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Крім цього, доказами у справі підтверджено, що у ОСОБА_13 відсутнє місце проживання на території м. Вінниці, будь-які правові та соціально-стримуючі фактори у місті де проводиться судовий розгляд відсутні.

Крім цього, ОСОБА_13 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення групою осіб, а тому перебуваючи на волі і спілкуючись з іншими обвинуваченими, зможе незаконно впливати на свідків, які ще не допитані.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо того, що ОСОБА_13 у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде працювати та забезпечувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки ОСОБА_13 офіційно не працює, іншого джерела доходу немає, що переконує суд у тому, що саме з метою утримання та забезпечення дітей, останній може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, підтверджені, зокрема самим обвинуваченим, а також думку потерпілого, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.08.2023 року до 26.10.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.08.2023 року до 26.10.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.08.2023 року до 26.10.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.08.2023 року до 26.10.2023 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: