Справа №359/4689/23
Провадження №1-кп/359/492/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимий, востаннє вироком Бориспільського міськрайонного суду від 08.05.2023 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Наприкінці січня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 у соціальній мережі «Faceboок» побачив оголошення потерпілого ОСОБА_6 , щодо продажу належного йому мобільного телефону марки «Samsung» Galaxy S21 Ultra 5g.

Керуючись протиправним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, переслідуючи корисливий умисел, в цілях власної наживи, завідомо не бажаючи виконувати домовленості, ОСОБА_4 написав приватне повідомлення у додатку «Месенджер» потерпілому ОСОБА_7 про купівлю та відправку вище зазначеного майна за допомогою перевізника ТОВ «Нова Пошта», шляхом оплати товару в момент його отримання на пошті покупцем.

26.01.2023 року дружина потерпілого ОСОБА_8 відправила до відділення №12 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: вул. Європейська, 10, м. Бориспіль Київської області, зазначений мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy S21 Ultra 5g.

В подальшому, 27.01.2023 року ОСОБА_4 прийшов у відділення Нової Пошти №12 в м. Борисполі та маючи на меті протиправний умисел, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, знаючи, що вказаний телефон належить ОСОБА_7 , шляхом обману, під час огляду поштового відправлення замінив мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy S21 Ultra 5g. на мобільний телефон марки «Leagoо», після чого останній відмовився від оплати та надіслав замінену посилку потерпілому ОСОБА_7 .

У подальшому, виконавши всі необхідні дії для реалізації своєї злочинної мети ОСОБА_4 з місця вчинення правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника, позиції потерпілої сторони, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу та місця, способу скоєння та мотиву, завданого матеріального збитку потерпілому, та повторність події злочину, тощо).

В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись з урахуванням призначеного вже покарання з іспитовим строком. Просив суворо його не карати, зазначив, що має намір відшкодувати завдану ним шкоду в грошовому еквіваленті.

Зазначив, що мобільний телефон він дійсно викрав у потерпілого шляхом застосування шахрайства та заміною телефону що надіслав потерпілий на старий телефон, що був у розпорядженні обвинуваченого. на наступний день телефон він продав та виручені кошти використав у власних інтересах.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він дійсно вчинив указаний злочин за наведених у обвинувальному акті обставин.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, про наявність речових доказів, процесуальних витрат, тощо.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком на два роки, за події, що мали місце 07.09.2022 року, тобто притягався за вчинення злочину проти власності, який було вчинено раніше даного кримінального правопорушення, а тому має на момент вчинення нового злочину ознаку повторності. Крім того, ОСОБА_4 раніше також притягався за вчинення злочинів проти власності, докази чому надані суду.

З цього приводу, кваліфікація дій ОСОБА_4 , на думку суду, за ч.2 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства повторно, є вірним.

Злочини вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, та засудження останнього і призначення покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, повторність, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією частини другої ст. 190 КК України, з урахуванням положень ст. 65 КК України.

Так, санкцією ч.2 ст. 190 КК України передбачено покарання до трьох років позбавлення волі, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено, оскільки дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознакою повторності вчинення злочину. Крім того, ще однією обтяжуючою обставиною, є те, що злочин вчинено відносно особи з інвалідністю, хоча і ОСОБА_4 не знав про це раніше.

При цьому, суд відхиляє позицію прокурора щодо наявності обтяжуючої обставини - вчинення злочину з використанням воєнного стану, оскільки доказів цьому суду не надано. Така обтяжуюча ознака наведена в обвинувальному акті, на думку суду, з формальних підстав зважаючи на умови воєнного стану в країні.

Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. В той же час, доказів тому, що злочин вчинено ОСОБА_4 у зв`язку з скрутним матеріальним становищем суду не надано, а тому суд не визнає зазначену обставиною такою, що пом`якшує його відповідальність.

Обвинувачений за місцем свого проживання характеризуються негативно, на обліку у лікаря нарколога за місцем проживання не перебуває (за амбулаторною допомогою не звертався), однак перебував на обліку у лікаря психіатра з 2013 року, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання в м. Борисполі Київської області. ОСОБА_4 також не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів проти власності, про що свідчать відомості про його попередні судимості.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого положення ст. 69 КК України судом не встановлено.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити за ч.2 ст. 190 КК України покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі терміном на два роки.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого обвинуваченим, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючи його данні, його вік, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку, що зазначене свідчить про можливість призначення покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади.

У цьому зв`язку, з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України, оскільки судом встановлено, що обвинувачений вчинив ще один злочин до моменту ухвалення попереднього вироку судом від 08.05.2023 року, який набув законної сили, доцільно застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України та залишити до виконання більш суворе покарання призначене за вироком суду від 08.05.2023 року.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 та 2 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного. При цьому іспитовий строк слід рахувати вже з моменту проголошення вироку суду, тобто 04.09.2023 року.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особи.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Також в кримінальному провадженні залучався експерт, тому процесуальні витрати в розмірі 220 грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь державного бюджету.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та ст. 5, 50, 65-66, 69-1, 70, 75, 76, ч.2 ст. 190 КК України, та керуючись ст. 100, 122, ч.2 ст.124, 128, ст. 318, ч.3 ст.349, ст.ст. 342-351, 358, 363-368, 361, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 та 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України (справа №359/1348/23), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком терміном в 2 (два) роки та визначенням згідно ч.1, 2 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто 04.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ), - на користь Держави України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 24060300, назва платежу: за проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000019); назва платежу: за проведення експертизи по справі №359/4689/23) - 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: мобільний телефон «Leagoo», квитанції ТОВ «Нова Пошта», - що знаходяться на зберіганні в Бориспільському РУП ГУ НП в Київській області, - повернути власникам.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1