Дата документу 03.08.2023 Справа № 335/6657/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1105/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/6657/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікіздевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 17.09.2023 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу суду скасувати та застосувати відносно ОСОБА_9 не пов`язаний із триманням під вартою запобіжний захід. Свої вимоги мотивувала тим, що підстави для продовження тримання обвинуваченого під вартою відсутні, а застосований запобіжний захід є занадто суворим. Захисник вказує, що суд належним чином не перевірив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на наявність передбачених ст.177 КПК ризиків та обґрунтування клопотання шляхом подачі доказів. Обвинувачений до затримання неофіційно працював, звернувся до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби. Відтак, на переконання захисника, до ОСОБА_9 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби або особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК кримінальних правопорушень.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому необхідно продовжити строк його тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 .

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів проти власності, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини.

З наявних матеріалів провадження вбачається, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 триває і не завершено. А тому з огляду на обставини вчинення інкримінованих злочинів, які поставлено у вину обвинуваченому існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, адреси проживання яких відомі.

Також встановлено, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів. Однак, ОСОБА_11 свою злочинну діяльність не припинив та протягом іспитового строку після спливу менше ніж трьох місяців від дати ухвалення попереднього вироку знову вчинив інкриміновані злочини з корисливих мотивів.

Більш того, на момент вчинення ОСОБА_12 передбаченого ч.4 ст.186 КК злочину на розгляді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.

Згідно матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_11 неодружений, дітей на утриманні не має, місця постійного проживання не має. Всупереч протилежним доводам захисника, матеріали провадження не містять відомостей щодо працевлаштування обвинуваченого та наявності у нього законних джерел доходу.

Зазначені обставини, на переконання судової колегії, у сукупності дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений будучи особою раніше судимою на шлях виправлення та перевиховання не став, свою злочинну діяльність не припинив, за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки та джерел стабільного доходу, опинившись на волі, потенційно з великою вірогідністю може продовжувати займатись протиправною діяльністю та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інші наведені захисником характеризуючі обставини не можуть бути беззаперечними підставами для зміни запобіжного заходу.

При цьому гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , на переконання колегії суддів, не вбачається можливим.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_9 перебувати на волі за відсутності підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Судова колегія приходить до висновку, що рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою відповідає характеру і тяжкості інкримінованих діянь та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_9 під вартою, матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікіздевського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4