Справа № 195/2259/22
Провадження № 1-р/195/1/23 У Х В А Л А
18.04.2023 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
представника філії ДУ "Центр пробації" - ОСОБА_3 ,
засудженого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області подання заступника начальника районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про роз`яснення виконання вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст.286 ч.2 КК України, в частині додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами,
до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання заступника начальника районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про роз`яснення виконання вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. 286 ч. 2 КК України, в частині додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В судове засідання прокурор ОСОБА_7 не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати подання у його відсутність. Просить суд відмовити в задоволенні подання, оскільки вирок є зрозумілим.
В судовому засіданні представник відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 підтримав подання та пояснив суду, що роз`яснення необхідно заявнику, т.я., починаючи з 01.09.2022 року, засуджений ОСОБА_4 навчається у ДПТНЗ "Томаківський професійний аграрний ліцей" за спеціальністю "Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорія А1). Водій автотранспортних засобів категорії "С".
Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні подання, оскільки це питання законодавець розтлумачив, внесенням примітки в ст. 286 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
З урахуванням положень абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі прокурора.
Суд, заслухав думку представника філії ДУ "Центр пробації", захисника - адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходить наступних висновків.
Статтею 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Статтею 50 частиною 1 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Кримінальне покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, згідно зі ст. 55 КК, може бути призначено судом на строк від двох до п`яти років як основне або на строк від одного до п`яти років як додаткове покарання. Воно призначається також у випадках, коли за характером вчинених винним злочинів суд визнає неможливим збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Позбавлення права обіймати певні посади полягає у звільненні засудженого на вказаний у вироку суду строк від посади, яку він займав під час вчинення злочину, і позбавленні його права обіймати аналогічні посади на інших підприємствах, в установах, організаціях
Позбавлення права займатися певною діяльністю - це заборона засудженому займатися тією діяльністю, у зв`язку з якою ним вчинено злочин.
Як і кожне інше кримінальне покарання, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю встановлює певні правообмеження для засуджених. У цьому разі така заборона стосується права керування транспортними засобами та права на полювання.
Згідно вимог ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог ст. 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом…
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
Пунктом 15 вищезазначеної Постанови передбачено, що, виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з
основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.
Крім того, пунктом 29 вищезазначеної Постанови передбачено, що звернути увагу судів на необхідність додержання вимог КПК про мотивування у вироку висновків щодо виду і розміру призначеного засудженому покарання. Покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Згідно зі ст. 335 КПК у резолютивній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені вид і розмір не тільки основного, а й додаткового покарання, призначеного засудженому за кожний злочин, а також за сукупністю злочинів або вироків.
Частиною 2 статті 286 КК України передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Зокрема, санкцією даної статті передбачено кумулятивну санкцію, яка передбачає наявність як основного, так і додаткового виду покарання, саме: позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Примітка. Під транспортними засобами в цій статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
Отже, суд, обираючи засудженому покарання, у межах своїх дискреційних повноважень мав підстави для призначення засудженому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до пункту 10.1 ПДР України передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно ст. 30 КВК України виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, призначеного як основне покарання, а також як додаткове до основних покарань, покладається на уповноважені органи з питань пробації.
Так, вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2023 року, укладену між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покладено на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили, оскільки апеляційних скарг від сторін кримінального провадження не надходило.
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 року виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частинах вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №195/2259/22 (№1-кп/195/9/23) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вказавши правильним ім`я " ОСОБА_9 ", замість помилково вказаного ім`я " ОСОБА_9 " у відповідних відмінках".
Враховуючи вищевикладені обставини, вимоги діючого законодавства України, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні подання заступника начальника районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про роз`яснення виконання вироку, т.я. при складанні тексту вироку судом дотримано вимоги КПК України, ніяких зайвих роз`яснень резолютивна частина вироку не може містити, оскільки законодавець чітко сформулював відповідь на це питання: під транспортними засобами в статті 286 та статтях 286-1, 287, 289 і 290 КК України слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
Керуючись ст.ст. 537, 539, 376 КПК України, ст.ст.52, 55, 286 КК України, ст.30 КВК України, суд
в задоволенні подання заступника начальника районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про роз`яснення виконання вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст.286 ч.2 КК України, в частині додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами - відмовити.
Повний текст ухвали виготовлено 21.04.2023 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя: ОСОБА_1

18.04.2023