ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2766/23 Справа № 201/4846/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000084 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи постановлене рішення суд послався на те, що органом досудового розслідування в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , яке не відповідає дійсності, оскільки відповідно до рапорту ДОП СП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який надійшов до канцелярії суду 24.05.2023 року, ОСОБА_9 за вказаною адресою не проживає близько місяця, його місцезнаходження невідоме.

Окрім того, разом з цим, суд аналізуючи відомості, викладені в рапорті ДОП СП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та поясненнях ОСОБА_10 , дійшов висновку, що на момент направлення обвинувального акта до суду ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , вже не проживав, а тому органом досудового розслідування не були встановлені належним чином відомості про обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, його дійсне місце проживання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Так прокурор вказує, що суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності дійсності відомостей про місце проживання обвинуваченого, не надав належної оцінки тим обставинам, що на момент направлення цього обвинувального акту до суду місце проживання обвинуваченого було належним чином встановленим та відображеним в ньому. До того ж, прокурор вказує, що надані суду відомості свідчать про те, що обвинувачений виїхав до міста Київ під час проведення підготовчого судового засідання, однак суд безпідставно проігнорував клопотання прокурора про примусовий привід обвинуваченого для можливості його доставлення з іншої області до суду, тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Позиції учасників провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання апеляційного суду, цих вимог закону судом дотримано не було.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є необґрунтованими.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вказує, суд, виклики ОСОБА_9 були здійсненні за вказаною у обвинувальному акті адресою, проте обвинувачений у судове засідання жодного разу не з`явився та причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно рапорту ДОП СП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.05.2023 ОСОБА_9 за вказаною адресою не проживає близько місяця, його місцезнаходження невідоме. З пояснень ОСОБА_10 від 24.05.2023, доданих до вказаного рапорту, видно, що в кінці квітня 2023 року ОСОБА_9 зустрів свого друга з м. Сєвєродонецька та поїхав у невідомому напрямку, зв`язку із ним немає, його мобільний телефон вимкнений.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказані в обвинувальному акті анкетні відомості обвинуваченого, зокрема, відомості про місце його проживання, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_9 , на час направлення обвинувального акту до суду за вказаною адресою не проживав.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів суддів погодитися не може, з огляду на таке.

З матеріалів провадження видно, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРСР за № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який складено та затверджено 25.04.2023, разом із заявою останнього щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 25.04.2023 надійшов до суду 26.04.2023.

На час направлення обвинувального акту до суду, прокурором було встановлено місце проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений з`являвся до слідчого та прокурора, про, що зокрема свідчить заява про беззаперечне визнання винуватості останнього.

В той же час, матеріали провадження не містять будь-яких підтверджень, зокрема поштових повернень, які б вказували на те, що судом здійснювалися виклики обвинуваченого до суду за вказаною у обвинувальному акті адресою.

При цьому, посилання суду на відсутність процесуальної можливості постановити рішення про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_9 , через відсутність підтвердження отримання останнім повістки про виклик, не відповідає дійсності.

Так, згідно з приписами статті 139 КПК Укрїни, якщо, зокрема, обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

За ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів провадження видно, що судом вперше було призначено підготовче судове засідання на 24.05.2023 о 15.45 годині, про що ОСОБА_9 було повідомлено, шляхом направлення йому смс-повідомлення за номером телефону НОМЕР_1 , який зазначений в обвинувальному акті, й яке він отримав 02.05.2023, що підтверджується довідкою про доставку смс (а.п. 18).

Згідно журналу судового засідання від 24.05.2023 судом було оголошено про неявку обвинуваченого до зали суду та його належне повідомлення.

Надалі судом були відкладені судові засіданні задля забезпечення прокурором вимог ч. 2 ст. 135 КК України, щодо повідомлення обвинуваченого через вручення повістки його матері, яка з ним проживала, однак суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновків, що надані прокурором відомості, зокрема розписка ОСОБА_10 не можуть бути прийняті до уваги, через не підтвердження родинних зв`язків останньої з обвинуваченим ОСОБА_9 , й що не може вважатися належним повідомленням особи про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що за умови належного повідомлення обвинуваченого про виклик до суду, суд першої інстанції, заходів для забезпечення явки обвинуваченого до суду не вжив, та безпідставно послався на неможливість постановлення ухвали про примусовий привід обвинуваченого.

В той же час, згідно рапорту ДОП СП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.06.2023 щодо ОСОБА_9 Оболонським управлінням поліції ГУНП у м. Києві було внесені відомості до ЄРДР за №00651 за ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом виявлення у нього за адресою. АДРЕСА_3 зіп-пакету з кристалічною речовиною.

За наявною в ЄДРСР інформацією, апеляційним судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.07.2023 ОСОБА_9 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Наведені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, спростовують висновки суду про хибність встановлених органом досудового розслідування відомостей про місце проживання обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що, за наявності наведених відомостей, суд не перевірив поважність причин неявки обвинуваченого у судові засідання, будучи повідомленим про перебування обвинуваченого в м. Києві, належним чином не забезпечив його участь в судовому засіданні, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 410, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4