УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/1769/23

29 травня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000096 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 354 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_17 , захисника обвинуваченої ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_18 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_19 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000096 від 07.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 354 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про продоження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що на цей час ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились і надалі продовжують існувати, і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Прокурор зазначає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, цей ризик обгрунтовується, зокрема, відсутністю у обвинуваченої стримуючих факторів (офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має тощо), дає підстави вважати, що остання може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_10 особисто знайома з іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, а також із свідками, які під час їх допитів надали викривальні показання, а тому остання, шляхом погроз, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для неї показань під час розгляду справи в суді;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена ОСОБА_10 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченій запобіжний захід та обрати їй запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою.

В обгрунтування своїх заперечень зазначили, що прокурор не довів наявність ризиків, про які вказує в клопотанні, не довів того факту, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися. Зазначили, що попередня судимість ОСОБА_10 погашена та жодних кримінально-правових наслідків в даному кримінальному провадженні не створює. Також, зазначили, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, АДРЕСА_1 , посередню характеристику із слідчого ізолятора, також, зауважили, що матір обвинуваченої є інвалідом 3-ї групи, а тому просили змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.06.2023 року, без визначення розміру застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В справі «Кущ проти України» від 3 грудня 2015 року, Європейського суду з прав людини констатував, що тримання під вартою тривало один рік, сім місяців та чотирнадцять днів. При цьому, продовжуючи тримання заявника під вартою та відмовляючи у задоволенні його клопотання про звільнення, національні суди здебільшого посилались на підстави, наведенні при його затриманні, та недодавали жодних нових деталей. Крім того, на жодному етапі впродовж періоду, що розглядається, національні суди не розглядали можливості застосування альтернативних запобіжних заходів. З огляду на це, а також на свою попередню практику у справах проти України, Європейський суд встановив порушення п.3ст.5 Конвенції.

Прокурор своє клопотання про продовження строку тримання під вартою обґрунтовує наявність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Таким чином, суд встановив, що жодних нових ризиків прокурором не зазначено.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_10 має постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`ям, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 16.05.2023 року та 26.05.2023 року.

Твердження того, що ОСОБА_10 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, наявністю постійного місця проживання, стану здоров`я, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194, 201 КПК України, обвинуваченій слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки: за викликом прибувати до суду, здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонити залишати своє житло в період доби з 00 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.194,201,331 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою на 60 днів відмовити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Вараш, Рівненської області, громадянці України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Заборонити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Вараш, Рівненської області, громадянці України, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за викликом прибувати до суду, здати на зберігання в суд свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонити залишати своє житло в період доби з 00 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв.

Встановити строк дії ухвали терміном до 29 липня 2023 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачена ОСОБА_10 негайно доставляється до місця проживання .

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено 01.06.2023 о 14 год. 30 хв.

СуддяОСОБА_1