24.08.2023
Справа № 642/2691/17
Провадження №1-кс/642/2515/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 , від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява про самовідвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 , від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

Як вбачається, 17 серпня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова на виконання ухвали Верховного Суду від 31.07.2023 року надійшли для розгляду матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

Вказане кримінальне провадження шляхом автоматизованого розподілу від 18.08.2023 року передано у провадження судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 .

Заява про самовідвід вмотивована тим, що у провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 перебувало на розгляді кримінальне провадження № 642/6079/18 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, у якому потерпілим був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розглянуто по суті та ухвалено вирок від 05.10.2021 року. Цим вироком ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Під час розгляду даного кримінального провадження № 642/6079/18 судом під головуванням судді ОСОБА_3 надавалася оцінка обставинам затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, у ході якого вилучалось майно, що визнано речовими доказами у провадженні та було предметом експертних досліджень.

Відтак участь у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, викликає обґрунтований сумнів у неупередженості, що відповідно до п. 4 ч. 1ст.75КПК України є перешкодою участі у цьому кримінальному провадженні.

Суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про самовідвід без учасників провадження.

Суд дослідивши заяву та матеріали скарги, прийшов до наступного.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 75 КПК України закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні. Так, п.4 ч. 1ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про самовідвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

З метою недопущення під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , з метою гарантування об`єктивності правосуддя, з ціллю підвищення довіри до суду, суд прийшов до переконання, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.76,81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Матеріали справи (справа №642/2691/17, провадження №1-кп/642/463/23 передати до канцелярії суду на повторний автоматичний розподіл у порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1