Справа № 591/6380/23
Провадження № 1-кп/591/221/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000108 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, не одруженого, не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 в період з березня по травень 2023 року самовільно присвоїв владні повноваження працівника правоохоронного органу та діючи за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинив закінчений замах на заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_6 .

Суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2023 року між ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , згідно умов якої, обвинувачений визнає себе винуватим в обсязі обвинувачення, а сторони погоджуються на призначення йому покарання за ст. 70, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений, захисник та прокурор в судовому засіданні підтримали укладену угоду, її умови, просили її затвердити та ухвалити вирок на підставі угоди, а також підтвердили, що їм роз`яснено наслідки укладення угоди та винесення рішення в зв`язку з цим (згода потерпілого на укладення угоди долучена).

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, як така що відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України та ст.ст. 70, 75, 76, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки здійснена в інтересах сторін, а вид та міра покарання відповідають особі обвинуваченого, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючим покарання обставинам.

Обвинувачений беззастережно визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, підтвердивши скоєння ним діянь за наведених обставин. Прокурор підтвердив виконання умов угоди.

Наслідки укладення угоди про визнання винуватості, її затвердження та ухвалення вироку в зв`язку з цим, сторонам роз`яснені та зрозумілі. Обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови в затвердженні угоди, відсутні.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування збитків. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено. Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, не одружений, дітей не має. При призначенні виду та міри покарання суд враховує дані про особу обвинуваченої, його вік, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи викладене, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню судом, з призначенням погодженого сторонами покарання обвинуваченому у виді штрафу.

Питання щодо долі речових доказів вирішується згідно вимог закону.

На підставі ст. 70, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, керуючись ст.ст. 314-317, 368, 374, 375, 468-470, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2023 року між ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 353 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень;

Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картками з позначеннями НОМЕР_3 та НОМЕР_4 повернути ОСОБА_7 ; сім картку «Водафон», павербанк, акумулятор, металевий предмет, картонний коробок з пляшками з рідиною повернути ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Самсунг» імеі НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , дві банківські картки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , три коробки з пристроями для паління, флакони з рідиною для паління повернути ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 20000 гривень повернути представництву ВБ в Сумській області ГУВБ СБ України, зі скасуванням накладеного на вказане майно арешту.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1