УХВАЛА

5 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 738/1088/22

провадження № 51 - 4557 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 липня 2023 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано десять днів для усунення недоліків.

Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення вказаних недоліків касаційну скаргу йому буде повернуто.

У межах наданого строку захисник надіслав на адресу Верховного Суду нову касаційну скаргу, однак вказаних недоліків не усунув.

Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень судом касаційної інстанції. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК, при вирішенні питання про наявність підстав зазначених у частині першій цієї норми суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, у ній захисник порушує питання про скасування вироку апеляційного суду через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Разом із цим, посилаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 438, як підставу для оскарження судового рішення, захисник не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у розмірі призначеного покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК, враховуючи те, що покарання за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) визначено ОСОБА_5 у мінімальному розмірі передбаченому санкцією цієї норми.

Натомість доводи касаційної скарги фактично зводяться до безпідставного,

на думку захисника, скасування апеляційним судом вироку районного суду

в частині застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК.

При цьому, ОСОБА_4 не наводить обґрунтувань у чому саме полягає неправильність висновку апеляційного суду в оскаржуваному вироку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства з урахуванням даних, які характеризують його особу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3