Єдиний унікальний номер: 343/937/23
Номер провадження: 1-кс/0343/226/23
У Х В А Л А

про арешт майна

19 квітня 2023 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшої слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 000149 від 13.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила накласти арешт на взуття, а саме: кросівки фірми «Sport Fashion», синього кольору, які 15.04.2023 року добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та розпорядження цим майном особами, які наділені правами на вказані дії.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 000149 від 13.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2023 року о 13:15 год. на лінію «102» поступило повідомлення від ОСОБА_6 про те, що протягом останнього місяця, невідома особа, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникла в середину нежитлової квартири, звідки викрала двоє міжкімнатних дверей, душову кабіну, газову плиту, розетки, електричні вимикачі та люстри, чим заподіяла йому матеріальну шкоду на загальну суму 20 000,00 грн. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до даного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який 15.04.2023 року добровільно видав працівникам поліції взуття, а саме: кросівки фірми «Sport Fashions», синього кольору. Вказані речі в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом. З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину, збереження речових доказів та проведення експертиз виникла необхідність в накладені арешту на це майно.

В судове засідання старша слідча слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Власник та користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, звернувся в суд з письмовою заявою про розгляд клопотання про арешт мана за його відсутності, оскільки хворіє і не може з`явитися в судове засідання, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Старшою слідчою слідчого відділення ОСОБА_3 доведено, що вищевказане майно, на яке вона просить накласти арешт, є речовим доказом в кримінальному провадженні № 000149 від 13.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про що свідчить винесена нею постанова про визнання речовими доказами та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 15.04.2023 року.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення експертиз.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, старшою слідчою слідчого відділення ОСОБА_3 доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшої слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на взуття, а саме: кросівки фірми «Sport Fashion», синього кольору, які 15.04.2023 року добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити права на відчуження та розпорядження арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшу слідчу слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати старшій слідчій слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , власнику та користувачу майна ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: