УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022.

Заява мотивована тим, що ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 14.03.2022 стосовно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному проваджені здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.

Заявник, зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000375 існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_7 . Так, 07.12.2022 слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_4 за погодженням в.о. Генпрокурора ОСОБА_16 до Печерського районного суду м. Києва подано клопотання від 30.11.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , яке порушує вимоги КПК України. За офіційною інформацією, ГСУ ДБР, яке є органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000375, розташоване за адресою м. Київ, Шевченківський район, вул. Симона Петлюри, 15. Таким чином, слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_4 достеменно обізнаний, що судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 повинен здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва. Однак слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_4 склав та подав клопотання від 30.11.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , адресувавши його до Печерського районного суду м. Києва, чим свідомо порушив вимоги КПК України щодо територіальної підсудності, що є підставою для обґрунтованих сумнівів в його неупередженості.

У заяві про відвід слідчого заявник зазначає, що 09.12.2022 стороною захисту до Київського апеляційного суду подано заяву щодо визначення підсудності клопотання від 30.11.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.01.2023 у справі № 757/35354/22- к (провадження № 11п/824/13/2023) встановлено, що ГСУ ДБР територіально розташовано в Шевченківському районі міста Києва. Відтак судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 повинен здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва. З огляду на це, матеріали судової справи № 757/35354/22-к за клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 були направлені до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, продовжуючи нехтувати вимогами КПК України щодо територіальної підсудності, будучи достеменно обізнаним про прийняту ухвалу Київського апеляційного суду від 10.01.2023 у справі № 757/35354/22-к, якою встановлено, що судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 має здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва,слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_4 підготував клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000375, яке 03.04.2023, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, знову подав до Печерського районного суду м. Києва. Стороною захисту 04.04.2023 до Київського апеляційного суду була подана заява про визначення підсудності у розгляді вказаного клопотання. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.04.2023 у справі № 757/12722/23- к (провадження № 11-п/824/213/2023) встановлено, що судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 повинен здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва та матеріали судової справи № 757/12722/23-к щодо розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000375 були направлені до Шевченківського районного суду м. Києва. Повторне подання клопотання слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_4 до Печерського районного суду м. Києва, зважаючи на обізнаність зазначеного слідчого зі змістом ухвали Київського апеляційного суду від 10.01.2023 у справі № 757/35354/22-к (провадження № 11п/824/13/2023), якою встановлено, що судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 повинен здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва, свідчить про очевидну упередженість названого слідчого при здійсненні досудового розслідування, маніпулювання ним нормами кримінального процесуального законодавства, які він зобовязаний неухильно дотримуватись (ст. 9 КПК України).

Адвокат ОСОБА_5 у своїй заяві зазначив, що 20.12.2022 слідчий ОСОБА_4 прийняв процесуальне рішення у формі постанови від 20.12.2022 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 14.03.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Однак, на момент прийняття цього рішення слідчим у встановленому ст. 220 КПК України порядку не були розглянуті чисельні клопотання сторони захисту. Натомість слідчий, усупереч нормам ст.ст. 113, 219, 280, 282 КПК України, систематично вчиняв процесуальні дії в порядку ст. 220 КПК України (розглядав клопотання сторони захисту по суті) та приймав відповідні процесуальні рішення (постанови про відмову в задоволенні клопотань, датовані у проміжок часу між 20.12.2022 та 03.01.2023), що прямо заборонено нормами КПК України. Зокрема, ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України забороняють проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного. Розгляд же клопотань про виконання слідчих дій не є процесуальною дією, направленою на розшук підозрюваного. Таким чином, слідчий ОСОБА_4 фактично здійснював досудове розслідування поза межами процесуального строку досудового розслідування.

Заявник зазначає, що 15.12.2022 адвокатом ОСОБА_9 , в порядку ст. 220 КПК України, слідчому подано клопотання № 341/1512/22 від 15.12.2022 проведення допиту свідка ОСОБА_10 та клопотання № 345/1412/22 від 15.12.2022 про проведення допиту свідка ОСОБА_11 . Постановою слідчого ОСОБА_4 від 26.12.2022 відмовлено у задоволенні зазначених клопотань. Утім, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_12 у судовій справі № 761/290/23 від 12.01.2023 констатовано, що слідчим ОСОБА_13 прийнято необґрунтоване, незаконне, невмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 № 341/1512/22 від 15.12.2022, а само рішення слідчого є суттєвим порушенням вимог ст. 110 КПК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_14 у судовій справі № 761/1059/23 від 12.01.2023 констатовано, що слідчим ОСОБА_13 вимоги кримінального процесуального закону не дотримані Рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованим та невмотивованим. Фактично мотивом відмови у задоволенні клопотання є виключно незгода слідчого з проханням здійснити ініційовані стороною захисту слідчі дії. Відмова слідчого ОСОБА_13 у задоволенні клопотань сторони захисту не ґрунтується на законі, а саме рішення слідчого є суттєвим порушенням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, що також викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Аналогічним чином та з аналогічних підстав слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва скасував незаконну постанову слідчого Спасова від 19.12.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 (судова справа № 761/257/23).

У зв`язку з чим, заявник зазначає, що слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_4 неодноразово порушував вимоги КПК України під час здійснення досудового розслідування, що викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості щодо результатів розслідування кримінального провадження №0000375 від 14.03.2022 та просить задовольнити відвід слідчому ГСУ ДБР ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022

22.05.2023 у судовому засіданні заслухано думку адвоката ОСОБА_5 , який заяву підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених та просив задовольнити, зазначив, що ухвалою Київського апеляційного суду встановлено, що судовий контроль у кримінальному провадженні № 0000375 повинен здійснюватися слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва, однак слідчий з клопотанням в черговий раз звертався до Печерського районного суду м. Києва, крім того слідчий ОСОБА_4 неодноразово відмовляв у задоволенні клопотань сторони захисту, що свідчить про його упередженість в даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що сторона захисту була обізнана про те, що кримінальне провадження було зупинено, однак слідчий повинен був відновити кримінальне провадження та розглянути в встановленому КПК України порядку клопотання сторони захисту та зупинити кримінальне провадження.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви про відвід, зазначив, що клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 та здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було подано до Печерського районного суду м. Києва, у зв`язку з тим, що Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, що територіально знаходиться у печерському районі м. Києва, ухвалами Київського апеційного суду зазначалось, що судовий контроль має здійснюватися як Шевченківським районним судом . Києва так і Печерським районним судом м. Києва, вказав, що стороною захисту було подано понад 200 клопотань, які є одноманітними у задоволенні яких постановами слідчого було відмовлено, зазначив, що питання щодо відводу слідчого та прокурора вже розглядались, просив відмовити в задоволенні заяви про відвід слідчого, а також долучив письмові заперечення з додатками.

Слідча суддя, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, документи, що долучено в судовому засіданні, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частинами 1, 2 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 77 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, слідчого (детектива).

Так, п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 14.03.2022 за підозрою ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному проваджені здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.

Розглянувши заяву про відвід слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення через наступне: ст. 77 КПК України передбачає підстави для відводу слідчого, серед яких, крім іншого зазначено, що слідчий не може приймати участь у кримінальному провадженні якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості, на що й посилається заявник.

У поданій заяві захисника ОСОБА_5 як на підставу для відводу слідчого, посилається на обставини, які викликають сумніви в його неупередженості, а саме в недотриманні вимог ст. 2 КПК України та незгоди з процесуальними діями слідчого.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зважаючи на положення вказаної норми закону, слідчий суддя під час розгляду заяви про відвід, в порядку ст. 81 КПК України, не наділений повноваженнями оцінки законності дій слідчого під час досудового розслідування справи, та враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Проаналізувавши доводи адвоката ОСОБА_5 викладені у заяві про відвід та зіставивши їх із підставами для відводу слідчого, визначеними у ст. 77 КПК, слідча суддя доходить висновку, що на переконання адвоката ОСОБА_5 , існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості слідчого, тобто, відвід заявлений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК.

Аналізуючи доводи адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо заявленого відводу та аргументи слідчого на їх спростування, слідча суддя вважає твердження захисника безпідставними, оскільки будь-яких належних та достатніх доказів упередженості слідчого ОСОБА_4 слідчій судді не надано.

Натомість, слідча суддя доходить висновку, що слідчий діяв у межах наданих йому КПК повноважень, а тому, відвід зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю та поведінкою слідчого у цьому провадженні, що вочевидь не є підставою для його відводу. Також не ґрунтується на законі і доводи захисту, що після зупинення провадження у справі, слідчий, мав кожного разу відновлювати досудове розслідування, щоб розглянути численні клопотання захисту, оскільки ч. 5 ст. 280 КПК України містить виключні обмеження, а саме після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного, а будь-яких доказів, що слідчим такі дії вчинялися у зупиненому провадженні слідчій судді не надано.

При цьому слідчий суддя зауважує, що чинним КПК передбачений порядок оскарження процесуальних (слідчих) дій слідчого у кримінальному провадженні, який і використовувався заявником, що підтверджено матеріалами справи.

Сама по собі незгода з процесуальними діями слідчого не є об`єктивною підставою, що може викликати сумніви у його неупередженості.

Враховуючи наведене у заяві про відвід слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 77, 81, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1