Справа №463/4584/22
Провадження №1-кс/463/2581/23
У Х В А Л А

20 червня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 11 квітня 2023 року звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від30 березня 2021 року, у кримінальному провадженні № 0000110 від 04.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року було задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділу Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., що належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності 34048258.

Власник майна ОСОБА_3 посилаються на те, що 22 березня 2023 на їхню адресу надійшов лист № Д-111/37/10-23 від 25.01.2023 Львівського районного упрвлінння поліції №1, де зазначено, що 02.09.20022 в кримінальному провадженні відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнято рішення про закриття, яке на даний час не скасоване Галицькою окружною прокуратурою м.Львова та Личаківським районним судом м.Львова.

Власник майна - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Від адвоката ОСОБА_8 , надійшла зяава про слухання справи у їх відсутності. Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, слідчий суддя вважає, що клопотання слід розглянути у відсутності заявника та її представника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу (поміж іншим) на складність справи. Однак, затримки, викликані труднощами справи самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду.

Заступник начальника слідчого відділу Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи у його відсутності, щодо скасування арешту вказаного у клопотанні майна не заперечив.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції у Львівській здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 04.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року було задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділу Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на а саме на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., що належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності 34048258.

Разом з тим, ОСОБА_3 не є підозрюваною або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні органу досудового розслідування про арешт майна обставин.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаного приміщення, яке належатьОСОБА_3 , ОСОБА_6 відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали. Окрім цього слідчий не заперечив щодо скасування арешту майна, а саме на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., що належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності 34048258.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні цього заходу потреба відпала.

За таких обставин клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/3466/2 1 (провадження №1-кс/463/2228/21), а саме арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., що належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності 34048258.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1