У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, зареєстрованих в ЄРДР за № № 0000711, 0000009, 0000763 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 03 січня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2021 за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,

-обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 січня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до покарання:

- за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки;

- за ч. 3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

- за ч. 4 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2021 у виді ста шістдесяти годин громадських робіт, та остаточно визначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на сім років двадцять днів.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 9782,34 грн.

Постановлено речові доказ по справі: СD-R диск - залишити у матеріалах справи; кисневий балон об`ємом 40 л, два розноси, телевізор марки «Supra», мікрохвильову піч «Samsung MW 107 Lr», вісімнадцять скляних стопок, десять металевих шампурів, які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити у її розпорядженні; мобільний телефон «Орро А-5», який перебував на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , залишити у її розпорядженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить скасувати вирок суду, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Із змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що він вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. В іншій частині вирок щодо його засудження за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України не оскаржує.

Апелянт зазначає, що суд в обґрунтування вироку в частині висновків щодо доведеності його вини за ч.4 ст. 186 КК України послався на не допустимі докази.

Зазначив, що суд першої інстанції не перевірив його доводи щодо алібі, а саме не допитані особи, які на його думку бачили, що він 01.06.2022 в період з 12-00 до 14-00 проходив біля крамниці у Залізничному селищі м.Миколаєва без- будь яких речей. Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно не задовольняв його клопотання про виклик свідків.

Обвинувачений не погоджується зі стягненням з нього в дохід держави процесуальних витрат на залучення експерта у розмірі 9782,34 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

03.02.2021, у період часу з 17 до 18 години, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 , діючи повторно, з дозволу власника ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон «ОРРО», вартістю 3134,50 грн.

Крім того, 19.05.2021 близько 12 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул. Дачна, 5 у м. Миколаєві, реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом віджиму дверей, проник до приміщення кафе, звідки таємно повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно: два металеві столи загальною вартістю 600 грн; сто шампурів металевих, загальною вартістю 866 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1166 грн.

20.05.2021 близько 12 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул. Дачна, 5 у м. Миколаєві, реалізуючи злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через раніше відчинені двері, проник до приміщення кафе, звідки таємно повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно: два металеві столи загальною вартістю 600 грн; мийку алюмінієву вартістю 350 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 950 грн.

21.05.2021 близько 13 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 знаходився біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул Дачна, 5 у м. Миколаєві, та реалізуючи злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через раніше відчинені двері, проник до приміщення кафе, звідки таємно повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно: сто п`ятдесят ложок, з нержавіючої сталі, загальною вартістю 1500 грн; сто п`ятдесят виделок з нержавіючої сталі загальною вартістю 1500 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду у розмірі 3000 грн.

24.05.2021 близько 12 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул. Дачна, 5 у м. Миколаєві, реалізуючи злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через раніше відчинені двері, проник до приміщення кафе, звідки таємно повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно: музичний центр «Fillips M377», вартістю 1400 грн; металевий стіл вартістю 300 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду у розмірі 1700 грн.

26.05.2021 близько 12-30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул. Дачна, 5 у м. Миколаєві, реалізуючи злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через раніше відчинені двері, проник до приміщення кафе,звідки таємно повторно викрав належну потерпілій ОСОБА_8 мікрохвильову піч, вартістю 1083,33 грн.

27.05.2021 близько 11 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , який засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2022, знаходячись біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул. Дачна, 5 у м. Миколаєві, реалізуючи злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через вхідні двері, які раніше відчинив ОСОБА_6 , проникли до приміщення кафе, звідки таємно повторно викрали належне потерпілій ОСОБА_8 : кисневий балон об`ємом 40 л вартістю 1550 грн; два розноси з нержавіючої сталі на загальну суму 100 грн; кондиціонер марки «LG» вартістю 999 грн; телевізор марки «Supra CTV-21NX», вартістю 500 грн, спричинивши потерпілій майнову шкоду у розмірі 3099 грн.

Окрім того, будучи обізнаним, про дію в Україні правового режиму воєнного стану, 01.06.2022, в обідній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в районі будинку АДРЕСА_3 , йшов позаду потерпілої ОСОБА_13 , яку штовхнув в область потилиці, внаслідок чого вона упала на землю. ОСОБА_6 , шляхом ривку, відкрито повторно заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_13 , що була у неї на шиї, та в якій знаходилися грошові кошти у сумі 2500 грн. Утримуючи викрадене, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно; у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення; у відкритому викрадені чужого майна (грабежі) вчиненому повторно.

Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили вирок суду скасувати в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч.4 ст.186 КК України. Обвинувачений уточнив свої вимоги та не оспорював вирок в частині засудження за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в суді доказам.

Із змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що погоджується з кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

В частині засудження за вчинення 01.06.2022 грабежу вважає вину недоведеною, стверджував, що злочин не вчиняв.

Щодо обвинувачення за ч.4 чт. 186 КК України, в суді першої та апеляційної інстанцій обвинувачений пояснив, що він разом з ОСОБА_12 знаходилися біля магазину у Залізничному селищі м. Миколаєва, де зустрілися з ОСОБА_13 , з якою в подальшому вживали спиртні напої. Стверджував, що не викрадав сумку потерпілої ОСОБА_13 та вважає, що свідок ОСОБА_12 його обмовляє.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

З пояснень потерпілої ОСОБА_13 в суді першої інстанції слідує, що саме обвинувачений ОСОБА_6 штовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю, а він вирвав в неї сумку, яка знаходилась на її шиї, та побіг в невідомому напрямку. При цьому, ОСОБА_12 знаходився на значній відстані від неї, а тому не мав змоги заволодіти її майном.

Пояснення потерпілої підтвердив в суді свідок ОСОБА_12 , який зазначив, що ОСОБА_6 відштовхнув потерпілу ОСОБА_13 , після чого вирвав з її рук сумку.

Пояснення потерпілої та свідка узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.

Так, згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2022 та 26.07.2022, потерпіла ОСОБА_13 упізнала ОСОБА_6 як особу, яка відкрито заволоділа її сумкою з грошовими коштами, а свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що заволодів сумкою потерпілої.

Досліджені судом першої інстанції докази узгоджуються між собою та підтверджують, що 01 червня 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в районі будинку 489 у Залізничному селищі м. Миколаєва, відкрито, повторно заволодів сумкою потерпілої.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Судом не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які можуть тягнути за собою скасування оскаржуваного вироку, про що просить обвинувачений.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв відкритого викрадання майна потерпілої, є безпідставними, оскільки вони спростовані сукупністю доказів, на які послався у вироку суд першої інстанції.

Не відповідають дійсності твердження апелянта відносно того, що судом не задоволено його клопотання щодо допиту свідків, які, на його думку, бачили, що він 01.06.2022 в період з 12 до 14 год проходив біля крамниці у Залізничному селищі м. Миколаєва без будь-яких речей.

Як вбачається з аудіо-запису фіксації судового засідання, в суді першої інстанції 26.09.2022 під час з`ясування головуючим обсягу доказів та порядку їх дослідження, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просив допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючи матеріли щодо нього, а за обвинуваченням за ч.4 ст.186 КК України допитати свідка ОСОБА_12 . Обвинувачений підтримав думку захисника та інших клопотань (щодо допиту інших свідків), не заявляв.

В судовому засіданні 25.10.2022 було допитано свідка ОСОБА_12 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 не заявляли клопотання про виклик інших свідків.

Окрім того, суд зауважує, що в апеляційній скарзі обвинувачений також не конкретизує, які саме свідки не допитані.

Отже, доводи апелянта про недоведеність його вини в частині засудження за вчинення грабежу, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Що стосується доводів апелянта про неправильне визначення питання про стягнення процесуальних витрат, то воно вирішено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, яка передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів провадження вбачається, що відповідно до постанов слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 від 29.05.2021 у кримінальному провадженні проведено дактилоскопічну та судову трасологічну експертизи ( висновки експерта від 02.06.2021 та від 04.06.2021, т.2 а.п. 170-183). Відповідно до довідки МНДЕКЦ витрати на проведення трасологічної експертизи складають 686,48 грн; дактилоскопічної експертизи - 514,86 грн .

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що на підставі постанов слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 від 03 червня 2021 року та 07 червня 2021 року проводились товарознавчі експертизи (висновки експертів від 08.06.2021 та 09.06.2021, т.3 а.п. 2-94). Відповідно до довідок МНДЕКЦ витрати на проведення товарознавчих експертиз складають - 8 581 грн.

З огляду на наведене, судом першої інстанції обґрунтовано стягнено з обвинуваченого ОСОБА_6 витрати на залучення експертів в сумі 9 782, 34 грн.

Отже, твердження обвинуваченого про безпідставне стягнення з нього в дохід держави витрат на залучення експертів є безпідставними та не підтверджуються матеріалами провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України. Зокрема, враховано характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень проти власності (нетяжкого за ч.2 ст. 185 КК України та тяжких за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України).

Достатньо враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття у вчиненні злочинів, передбачених санкції ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов обгрунтованого висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у межах санкції ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України та в мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.186 КК України. Остаточне покарання правильно визначено за сукупністю вироків відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України.

Призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За такого, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_17