н/п 1-кс/490/5074/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5600/21
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

16 червня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника вилученого майна ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про повернення вилученого майна. Зазначає, що 01.09.2021 у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000016 вiд 19.01.2021 за ознаками ч. 2 ст. 203-2 КК України, за місцем проживання ОСОБА_5 слідчими СУ ГУНП в Миколаївській проведено обшук, в ході якого, серед іншого, вилучено належні останній грошові кошти у сумі 5900 доларів США.

03.09.2021 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва накладено арешт на вилучене 01.09.2021 у ході обшуку майно, у тому числі на грошові кошти у сумі 5900 доларів США.

06.11.2021 з кримінального провадження №0000016 від 19.01.2021 відносно ОСОБА_6 виділені матеріали в окреме кримінальне провадження №0000403 вiд 06.11.2021

Накладення арешту слідчим суддею обґрунтовувалось наданою органом досудового розслідування інформацією, згідно якої чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою незаконного збагачення від заняття

гральним бізнесом, організував та проводив азартні ігри у орендованому ним по уснiй домовленості приміщенні по АДРЕСА_1 .

06.03.2022 кримінальне провадження № 0000403 вiд 06.11.2021 закрито.

Листом від 19.05.2023 слідчий ОСОБА_7 повідомив, що після закриття кримінального провадження №0000403 вiд 06.11.2021 прокурором не приймалось рішення про скасування арешту майна, а саме грошових коштів у сумі 5900 доларів США, а сам слідчий при закритті кримінального провадження позбавлений повноважень самостійно скасовувати арешт накладений ухвалою слідчого судді. Таким чином, в поверненні майна слідчим було відмовлено з рекомендацією звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та повернення грошових коштів. Підтвердив, що дійсно вказане кримінальне провадження закрито, а тому відпала потреба в накладеному арешті.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що 01.09.2021 у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000016 вiд 19.01.2021 за ознаками ч.2 ст.203-2 КК України, за місцем проживання ОСОБА_5 слідчими СУ ГУНП в Миколаївській проведено обшук, в ході якого, серед іншого, вилучено належні останній грошові кошти номіналом по 100 доларів США в кількості 59 купюр.

03.09.2021 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва накладено арешт на вилучене 01.09.2021 у ході обшуку грошові кошти номіналом по 100 доларів США в кількості 59 купюр.

06.11.2021 з кримінального провадження №0000016 від 19.01.2021 відносно ОСОБА_6 виділені матеріали в окреме кримінальне провадження №0000403 вiд 06.11.2021.

06.03.2022 кримінальне провадження №0000403 вiд 06.11.2021 закрито.

Згідно відповіді слідчого ОСОБА_7 від 19.05.2023 слідує, що після закриття кримінального провадження №0000403 вiд 06.11.2021 прокурором не приймалось рішення про скасування арешту майна, а саме грошових коштів у сумі 5900 доларів США, а сам слідчий при закритті кримінального провадження позбавлений повноважень самостійно скасовувати арешт накладений ухвалою слідчого судді. Таким чином, в поверненні майна слідчим було відмовлено з рекомендацією звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основополож них свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки представником власника майна надані підтверджуючи документи про те, що в неї було вилучено вказано майно, їй протягом тривалого часу про підозру не повідомлено, не встановлено, що зазначене майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення у вказаному проваджені, кримінальне провадження закрите, прокурор просив повернути майно, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєю власністю, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження, №0000016 вiд 19.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.09.2021, а саме: грошові кошти номіналом по 100 доларів США в кількості 59 купюр, які належать ОСОБА_5 , та вилучені 01.09.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1