КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 травня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Німецькій Демократичній Республіці, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого детектива 1-го відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах терміну досудового розслідування тривалістю 60 днів, тобто до 19 червня 2023 року включно.

Одночасно визначено заставу у сумі 199 958 000 грн.00 коп., та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною, невмотивованою, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі захисник зазначає, що повідомлена підозра є необгрунтованною, а ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Слідчим суддею, не надано переконливих та вмотивованих обґрунтувань, які свідчили б про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення. У письмовому повідомленні про підозру зазначено, що станом на 02 березня 2022 року (кінцевий строк виконання податкового зобов`язання) залишок коштів на рахунках ПАТ «УКРТАТНАФТА» становив 1 092 135 284, 80 грн., що надавало можливість здійснити виконання податкового зобов`язання зі сплати акцизного податку. Відтак, сторона обвинувачення визнає факт наявності на рахунках ПАТ «УКРТАТНАФТА» грошових коштів достатніх для сплати податкових зобов`язань.

Звертає увагу, що станом на день звернення із клопотанням ПАТ «УКРТАТНАФТА» не мала податкового боргу перед ДПС України, зокрема зі сплати акцизного податку за пальне, у тому числі за задекларований у січні 2022 року, що виключає твердження про існування розміру завданої матеріальної шкоди. Вказане підтверджується відомостями, які отримано стороною захисту з Державної податкової служби України.

Захисник вважає, що сплата податкового боргу (податкового зобов`язання) після повідомлення про підозру, свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 діяв як керівник стратегічного підприємства з виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, а саме зберігав кошти для можливості (в разі крайньої необхідності) закупівлі сировини і забезпечення роботи підприємства з виконання мобілізаційних замовлень.

Також зазначає, що єдиним можливим мотивом несвоєчасної сплати акцизного податку і надходження до бюджету коштів, з урахуванням усвідомлення законності такої поведінки, було сприяння Збройним силам України у відсічі збройної агресії РФ.

Захисник зауважує, що 02 листопада 2022 року ПАТ «УКРТАТНАФТА» сплатило 40 млн. грн. задекларованої суми за січень 2022 року та направило лист до контролюючого органу про те, що бере на себе зобов`язання щодо сплати іншої частини суми.

Сторона захисту вважає, що вказані обставини свідчать про відсутність об`єктивної можливості здійснити виконання податкового зобов`язання у керівника ПАТ «УКРТАТНАФТА» ОСОБА_6 , при тому, що він визнав існування зазначеного зобов`язання, підтвердивши це письмово, згодом добровільно сплатив частину грошових коштів та повідомив майбутнього директора про необхідність сплати відповідних коштів.

Зауважує, що розгляд клопотання відбувся у відсутність захисника ОСОБА_5 , що призвело до порушення положень КПК України та неможливості реалізації повноважень захисника на здійснення ефективного захисту, а саме надати заперечення проти клопотання, долучити документи, які обґрунтовували заперечення та спростували викладені у клопотанні доводи та подати клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Звертає увагу, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_6 , який не відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного, іншим даним про його особу, а також ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000012, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

25 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

23 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 25 березня 2023, включно.

20 березня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до 3 місяців.

22 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 25 квітня 2023 року включно.

23 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

19 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5 місяців, а саме до 25 червня 2023 року.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено раніше застосований запобіжний захід, строком до 19 червня 2023 року включно

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

При цьому, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів.

Крім того, слідчим суддею враховано мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, відомості щодо судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного, відповідно до положень ст. 12 КК України до категорії тяжких, санкціє якого передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, беручи до уваги, обставини інкримінованих злочинів, роль у їх вчиненні ОСОБА_6 , слідчий суддя не знайшов підстав для скасування чи застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта, про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання захисника, що розгляд клопотання відбувся у відсутність захисника ОСОБА_5 , що призвело до порушень положень КПК України не заслуговують на увагу. Зокрема, право підозрюваного ОСОБА_6 на захист не порушено, оскільки, як вбачається із журналу судового засідання (а.с. 195-197, т. 1) розгляд клопотання відбувся за участю двох інших захисників.

Посилання захисника на те, що сплата податкового боргу після повідомлення про підозру, свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, то вказана обставина підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя встановлюючи розмір застави, врахував конкретні обставини кримінального провадження, суму збитків, завданих інкримінованими підозрюваному злочинами, наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сімейний, майновий стан підозрюваного, та інші дані, які характеризують особу підозрюваного та його спосіб життя, а також те, щоб розмір застави не був для нього занадто непомірним та міг у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що застава в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. За таких обставин, слідчий суддя обгрунтовано визначив для ОСОБА_6 заставу, розмір якої перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у вигляді 199 958 000 грн. 00 коп. Такий висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини (справа «Мангурас проти Іспанії» від 28 вересня 2010 року), в якому визнано обгрунтованим з урахуванням матеріалів конкретної справи при визначенні суми застави брати до уваги суму збитків завданої злочином.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Унікальний номер справи 761/13784/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження 11сс/824/2884/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК