Справа № 646/1980/23
№ провадження 1-кп/646/329/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001016 від 15.04.2023за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Прокофіївка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.04.2023 приблизно о 13-00 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час перебування за вказаною адресою між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , діючи з особистих раптово виниклих неприязних мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, умисно, руками та ногами, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , знаходячись у безпосередній близькості до потерпілої на відстані витягнутої руки, наніс 3 удари руками в область ребер, 2 удари ногами в область ребер, 3 удари руками в область обличчя, чим спричинив синець на лівій навооклочній ділянці, синець в правій навооклочній ділянці, синець в області нижньої щелепи, які утворились від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) індивідуальної особливості якого (яких) в ушкодженнях не відтворились та могли бути отримані в строк, вказаний в постанові та показах потерпілої. По ступеню тяжкості вищевказані ушкодження легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6-ть днів, згідно з пп. 2.3.2, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» та закриту тупу травму грудної клітини у вигляді перелому п`ятого, шостого сьомого ребер зліва, з розвитком гемоторакса, пневмоторакса, яка утворилася від механічної дії тупого твердого предмету індивідуальної особливості якого в ушкодженні не відтворились, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння (п.п.2.1.1., 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відповідно до висновку судово-медичної експертизи.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК Українита про можливість застосування ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробування на строк 3 роки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті щодо нього.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви ОСОБА_5 просила розглядати справу без її участі, зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. З приводу призначення покарання обвинуваченому залишила розгляд питання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченою, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, розлучений, неповнолітніх або непрацездатних осіб на утриманні не має,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим вінможе бути звільнений від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробуванням.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1КК України.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений та потерпіла є колишнім подружжям, а заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості між колишнім чи теперішнім подружжям відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до фізичного насильства, як форми домашнього насильства, тобто, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, пов`язане з домашнім насильством, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд застосовує вимоги ст. 91-1 КК України, якими передбачені обмежувальні заходи до осіб, які вчинили домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.91-1 КК України встановити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, а саме направлення його для проходження програми для кривдників або пробаційної програми на строк 1 (один) місяць.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , до якого застосовано обмежувальний захід покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1