н/п 1-кс/953/5541/23
"20" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
З клопотання вбачається, що восени 2020 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розробили план вчинення злочинів, спрямований на незаконне заволодіння нерухомим майном мешканців м. Харкова або коштами від його продажу для реалізації якого підшукали серед своїх знайомих співучасників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , створивши злочинну організацію. Діючи узгоджено розробленого злочинного плану члени злочинної організації заволоділи коштами від продажу квартири ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , який проживав один та зловживав спиртовими напоями у сумі 28.000 доларів США, а також належною психічно хворому ОСОБА_12 частиною кв. АДРЕСА_3 та трикімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому, обидва потерпілі, під час вчинення учасниками злочинної організації дій, спрямованих на заволодіння їх майном, утримувались в інших приміщеннях.
14.02.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України.
14.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до санкції ч. 4 статті 190 КК України, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до санкції ч. 2 статті 255 КК України, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Злочином, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 заподіяно матеріальний збиток на суму 862572 грн.
В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 має у власності однокімнатну квартиру площею 26,2 квадратних метрів за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких клопотання підтримали, просили його задовольнити, клопотання розглянути за своєї відсутності.
Власник майна за клопотанням прокурора в поряду ч.2 ст.172 КПК України до судового засідання не викликалась.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
14.02.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України.
14.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Як передбачено ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, спеціальної конфіскації майна, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Як вбачається з інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2023, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (а.с.96-97).
Метою арешту вказаного вище нерухомого майна, належного ОСОБА_5 на праві приватної власності, є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
З урахуванням положень п.5, п.6 ч.2 ст. 173 КПК України, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя вважає на необхідне накласти арешт без позбавлення власника права користування майном, шляхом заборони його відчуження.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони права відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1