Справа № 307/1587/23
Провадження № 1-кс/307/264/23
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
28 квітня 2023 року м. Тячів
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді оператора 5 гірсько-штурмової роти, 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, одруженої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 28 квітня 2023 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 . В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що 26 квітня 2023 року, в період часу з 16 год. 56 хв. по 17 год. 30 хв., працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в ході огляду місця події а саме: будинку АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 205 (двісті п`ять) одиниць бойових припасів патронів калібру 5,45 мм, які старший солдат ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволоділа (придбала) всупереч встановленому законному порядку, які в подальшому перемістила та зберігала за місцем свого фактичного проживання без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення та вилучення 26.04.2023 цих предметів працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Так, старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду оператора 5 гірсько-штурмової роти, 2 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини, всупереч Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 та ч. 2 розділу Х наказу № 359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», маючи реальну можливість для здачі у передбачений законом спосіб вказаної зброї та боєприпасів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, без мети збуту, незаконно придбала, переміщала та в подальшому зберігала за своїм фактичним місцем проживання що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , 205 (двісті п`ять) одиниць бойових припасів патронів калібру 5,45 мм, без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення та вилучення цих бойових припасів працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
В подальшому, старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду оператора 5 гірсько-штурмової роти, 2 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з метою збуту вибухових пристроїв, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, 25.04.2023 року близько 12 год. 00 хв., знаходячись в гостях у військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , умисно, шляхом дарування, передала останньому ручну гранату з маркуванням «152-77 Т» та запал до гранати з маркуванням «192-75 583 УЗГРМ», якими ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволоділа (придбала), всупереч встановленому законному порядку, які в подальшому перемістила без передбаченого законом дозволу та які 26.04.2023 були вилучені від ОСОБА_8 працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Вона ж, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду оператора 5 гірсько-штурмової роти, 2 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з метою збуту вибухових пристроїв, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, 26.04.2023, близько 11 годин 00 хвилин, знаходячись в гостях у неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 , умисно, шляхом дарування, передала останньому ручну гранату з маркуванням «107 133-75 Т» та запал до гранати з маркування «192-75 583 УЗРГМ», якими ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб незаконно заволоділа (придбала) всупереч встановленому законному порядку та які в подальшому перемістила без передбаченого законом дозволу та які 26.04.2023 року були вилучені від неповнолітнього ОСОБА_9 , працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК незаконному поводженні зі зброєю тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуту бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
26 квітня 2023 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27 квітня 2023 року старшим слідчим слідчого відділення Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчинені вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: протоколом огляду від 26.04.2023, протоколами допиту свідків, висновком експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 вчинила три кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких, за які Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що:
ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду: оскільки, розуміючи невідворотність покарання за вчинені нею тяжкі злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання останній у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Словаччиною та Румунією, відтак вказаний факт, а також у зв`язку із тим, що в умовах прямої збройної агресії російської федерації через ведення бойових дій на певній території України, деякі правоохоронні та контролюючі органи втратили можливість здійснювати свої функції визначені Законом, що в разі обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, надасть їй змогу, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватись від суду на тимчасово непідконтрольній України території чи незаконно перетнути державний кордон України до вищевказаних країн Європейського Союзу, поза пунктом пропуску.
ОСОБА_7 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що досудове розслідування фактично лише розпочато та що органом досудового розслідування додатково встановлюються факти можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 КК України, а також можливі факти зберігання бойових припасів вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу в інших місцях чи збут таких іншим особам, ОСОБА_7 з метою приховання протиправних дій може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 , може незаконно впливати на свідків.
У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрювана буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, зокрема на ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 чиї покази лягли в основу підозри ОСОБА_7 , чинити на них психологічний тиск чи вмовлянням чи обіцянками схиляти до зміни або до того, щоб вони відмовилися від своїх показів, або схилити їх до дачі неправдивих показань про обставини вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень.
Окрім того, враховуючи, що досудове розслідування ще триває, а відтак ОСОБА_7 може впливати на ще невстановлених та не допитаних про обставини кримінального правопорушення свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.
ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів.
ОСОБА_7 , може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_7 є спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання їій іншого запобіжного заходу створить передумови до вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від проходження військової служби та/або пов`язаного із виконанням нею обов`язків військової служби.
Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваної з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_7 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду вказаного клопотання прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 в обґрунтування доводів клопотання посилався на викладені у ньому обставини.
Підозрювана ОСОБА_7 ,та її захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.
Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , з таких підстав.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Згідно ст. 194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, а саме, незаконному поводженні зі зброєю тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуту бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із добровільної згоди ОСОБА_7 видно, що працівниками поліції проведено огляд дворогосподарства, квартири, автомобіля та іншого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Із наданих прокурором доказів (витягу із ЄРДР, протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколу огляду місця події) вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявність ризиків, зокрема: вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Доказів, які спростовували б вказані обставини, не надано.
Однак, такий ризи як вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження під час розгляду вказаного клопотання.
Із довідки, характеристики, виданих виконавчим комітетом Бедевлянської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області та свідоцтв про шлюб і народження видно, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ; одружена, разом із чоловіком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виховують двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була призвана на службу в ЗСУ, на даний час знаходиться вдома, характеризується посередньо, не притягалася до відповідальності (а. с. 49-58).
Згідно довідки КНП «Тячівська консультативна поліклініка» видно, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря психіатра не значиться.
З метою забезпечення виконання обвинуваченої ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків є підстави застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави підозрюваній ОСОБА_7 , яка буде достатнім для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_7 , а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченої підозрюваної ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, необхідно покласти на неї обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_7 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджено прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 26 червня 2023 року включно.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_4 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.
У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваній, її захиснику, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань № 9».
Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Текст повної ухвали буде складено та оголошено 02 травня 2023 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1