Справа № 683/593/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

їх представника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань м.Старокостянтинова обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0000492, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньої освітою, розлученого, що має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, є особою з інвалідністю другої групи, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Близько 19 год. 40 хв. 17 листопада 2022 року ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поряд з господарством АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_13 , 1966 року народження, де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка, у ході якої ОСОБА_13 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_11 .

Обурившись діями ОСОБА_13 , ОСОБА_11 повернувся до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 , з метою реалізації якого, він того ж дня о 20 годині 09 хвилин зателефонував до ОСОБА_13 та домовився з останнім про зустріч, взяв із собою ніж мисливського типу, який заздалегідь приготував для використання як знаряддя для вчинення вбивства та близько 20 години 15 хвилин прийшов на місце зустрічі: перехрестя АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , де на нього очікував ОСОБА_13 .

Надалі ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_13 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: одного садна спинки носа та двох саден підочної ділянки справа, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, від яких останній впав на землю.

У ході подальшої боротьби ОСОБА_11 опинився на землі, а ОСОБА_13 , перебуваючи поверх нього, чинив фізичний опір останньому, почав з прикладанням сили пальцями тиснути на очі ОСОБА_11 .

У цей момент ОСОБА_11 розуміючи, що він є фізично слабшим за ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , дістав з кишені куртки заздалегідь підготовлене знаряддя злочину - ніж мисливського типу та усвідомлюючи, що удари ножем матимуть підвищені травматичні властивості, використовуючи його як знаряддя вчинення вбивства, почав наносити удари ОСОБА_13 , які останній намагався зупинити, хапаючись за лезо ножа руками, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді двох різаних ран лівої долоні та однієї різаної рани правої долоні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Надалі, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , ножем, умисно, з прикладанням сили, наніс два удари в область життєво важливих органів ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани, що проникає в черевну порожнину із ушкодженням лівої долі печінки та розвитком гемоперитоніума, та однієї колото-різаної рани, що проникає в ліву грудну порожнину із ушкодженням серцевої сорочки та лівого шлуночка, із розвитком лівобічного гемоторакса, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Унаслідок спричинених ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, останній помер на місці події від гострої крововтрати як наслідок двох проникаючих поранень грудної клітини зліва із ушкодженням серця та лівої долі печінки.

Після завершення сутички ОСОБА_11 усвідомлюючи, що наніс потерпілому удари мисливським ножем, станом потерпілого не поцікавився, швидку медичну допомогу не викликав, залишив його лежати на землі, а сам повернувся до місця свого проживання та ліг спати.

Зазначеними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), ОСОБА_11 учинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину в умисному вбивстві ОСОБА_13 не визнав, вказавши, що це була необхідна оборона.

Указував, що у нього з ОСОБА_13 були неприязні відносини, оскільки той перебував у фактичних шлюбних відносинах з його сестрою ОСОБА_14 та він не хотів, щоб вони разом проживали у його батьківській хаті. 17 листопада 2022 року він разом з ОСОБА_13 вжили алкогольні напої, після чого розійшлися, а близько 19 години ОСОБА_11 пішов до сусідки ОСОБА_15 , де також був ОСОБА_13 , ОСОБА_16 і вони знов випили горілки. Він пожартував до ОСОБА_16 , що розізлило ОСОБА_13 і той наніс йому удар кулаком в підборіддя, від чого він впав на землю та вдарився головою. Повернувшись додому, ОСОБА_11 взяв мисливського ножа для самооборони, який часто носив із собою, бо працював охоронцем, зателефонував до ОСОБА_13 та призачив йому зустріч, щоб з`ясувати відносини. Зустрівшись о 20 годині 15 хвилин на перехресті вулиць Сковороди та Річкової в с.Малий Чернятин, ОСОБА_13 відразу збив його з ніг, повалив на землю та сів зверху, достовірно знаючи, що в ОСОБА_11 погарий зір (міопія високого ступеню обох очей), погрожував видавити йому очі та почав великими пальцями рук тиснути йому на очі. Він відчув сильний біль, від якого ледь не втратив свідомість, а тому з метою самозахисту дістав з кишені куртки ніж та навмання наніс ОСОБА_13 один удар. Перебуваючи в шоковому стані він не зрозумів, що сталося, та повернувся додому, де випив снодійне та ліг спати, а зранку до нього прийшли працівники поліції, яким він видав ніж. Наполягав, що якби він не наніс удар ножем ОСОБА_13 , той би позбавив його очей.

На аналогічні обставини, механізм та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_11 вказував під час проведення слідчого експерименту, проведеного за його участі, що підтверджується протоколом від 18 листопада 2022 року та відеозаписом, переглянутим у судовому засіданні (а.м.к.п.56-59).

Проте, такі показання обвинуваченого спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, допитана судом потерпіла ОСОБА_8 , яка є сестрою ОСОБА_13 показала, що її брат тривалий час проживав у фактичних шлюбних відносинах із сестрою ОСОБА_11 у будинку останнього, однак ОСОБА_14 останні сім років їздила на заробітки в Італію і оскільки ОСОБА_11 зловживав алкогольними напоями, часто просила ОСОБА_13 наглядати за ним, що ОСОБА_13 не подобалось. Стверджувала, що коли вони раніше зустрічались родинами, ОСОБА_11 часто ображався без достатніх приводів, привертав до себе увагу тим, що у нього поганий зір. Уважала, що причин для конфліктів у нього з ОСОБА_13 не було, оскільки її брат вже давно придбав собі інше житло та не неконфліктною людиною. Просила суворо покарати ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_8 заявила цивільний позов до ОСОБА_11 про стягнення з нього витрат на поховання ОСОБА_13 в сумі 14175 грн, який просила задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 18 листопада 2022 року до нього зателефонувала дружина та повідомила, що його батька ОСОБА_13 знайшли вбитим біля дороги в с.Малий Чернятин. Вони з батьком проживали у сусідніх селах і він постійно допомогав їм по господарству, приїздив до онуків. ОСОБА_13 був його єдиним близьким родичем. Втратою батька йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінив в 600 000 грн, а тому просив суд стягнути її з ОСОБА_11 на його користь, про що заявив цивільний позов. Також просив призначити ОСОБА_11 найсуворіше покарання.

Допитана судом свідок ОСОБА_16 показала, що ввечері 17 листопада 2022 року вони разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, останній почав непристойно себе поводити щодо неї, на зауваження не реагував, штурхнув її, а тому ОСОБА_13 вдарив його кулаком по обличчю, від чого той впав на землю. Вона зробила ОСОБА_11 зауваження, однак він розізлився та кричав, що вб`є ОСОБА_13 . Після конфлікту вони розійшлись.

З показань свідка ОСОБА_15 в суді убачається, що ввечері 17 листопада 2022 року, коли вона вживала алкогольні напої разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , до них прийшла ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , а трохи пізніше і ОСОБА_21 . Вона винесла їм випити алкогольних напоїв на вулицю та чула, як ОСОБА_11 почав непристойно жартувати до ОСОБА_16 , внаслідок чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виник конфлікт і вони почали шарпатись.Хто кого вдарив вона не бачила, бо заходила до хати, однак чула, як ОСОБА_22 говорив ОСОБА_13 , що теж може йому «дати».

Свідок ОСОБА_23 підтвердив, що 17 листопада 2022 року до нього заходив ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння і останній завжди поводить себе неадекватно, коли п`яний.

Про перебування ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння вказувала в суді і свідок ОСОБА_24 , до якої він разом із її свекром ОСОБА_13 приходили 17 листопада 2022 року, а потім пішли до ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_25 підтвердив суду, що зранку 18 листопада 2022 року біля дороги в с.Малий Чернятин виявив велосипед та тіло людини, що лежало біля дороги, притрушене снігом. Він розбудив сусідів та викликав працівників поліції.

Установлені обставини об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами:

-рапортом старшого інспектра чергового ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до якого 18 листопада 2022 року о 08 год 06 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в с.Малий Чернятин Старокостянинівського району виявлено тіло ОСОБА_13 без ознак життя (а.м.к.п. 4);

-відомостями протоколу огляду місця події від 18 листопада 2022 року зі схемою та фототаблицями до нього, яким зафіксовано, що на перехресті вул.Річна та Сковрорди, що в с.Малий Чернятин Старокостянтинівської ОТГ Хмельницької області, по праву сторону від автомобільної дороги навпроти металевого паркану житлового будинку АДРЕСА_2 виявлено труп чоловіка на частково засніженому грунотово-трав`яному покриві. При огляді трупа на передній поверхні лівої сторони куртки виявлені ушкодження: на відстані 7 см від лівого краю замка та 14 см до нижнього краю куртки, а також на відстані 21 см від замка та 08 см від нижнього краю куртки; під курткою светр сірого кольору просякнутий рідиною бурого кольору, на якому також наявні ушкодження, що відповідають виявленим ушкодженням на куртці; на тілі трупа на рівні реберної дуги зліва виявлено рану з гострими краями розміром 5,5 см на 2 см, та на 7 см лівійше ще одну рану розміром 1,5 см на 0,3см; в ділянці між першим та другим пальцем правої кисті наявна рана з гострими краями, рівними кінцями 3,5 см на 1 см та анлогічна рана на внутрішній поверхні лівої кисті; в ділянці спинки носа три садна, в ділянці правої щоки та підочній ділянці справа садна з підсохнувшою поверхнею шкіри. Біля трупа справа виявлено речовину бурого кольору, з якої зроблено змив. Також побизу трупа виявлено дві чоловічі кепки. В кишені штанів трупа, серед іншого, виявлено мобільний телефон««Xiaomi Redmi» (а.м.к.п.18-36);

-відомостями протоколу огляду місця події домогосподарства по АДРЕСА_3 , проведеного з дозволу ОСОБА_8 , в ході якого на кухні виявлено пластикову пляшку з написом «Артезіанська» об`ємом 0,5 л, при відкритті якої відчувається різний запах алкоголю та дві стопки, в будинку сліди боротьби відсутні (а.м.к.п.38-43);

-відомостями протоколу обшуку від 18 листопада 2022 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 за його згоди, санкціонованого ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2022 року, в ході якого ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції знаряддя вбивства: мисливський ніж з дерев`яною ручкою коричневого кольору в шкіряному чохлі, а також бушлат кольору хакі, спортивні штани та кофту із написом «НАІК» з нашаруваннями плям бурого кольору (а.м.к.п. 47-53);

-відомостями протоколу огляду мобільних телефонів «Sigma» та «Xiaomi Redmi», з фототаблицями до нього від 22 листопада 2022 року, відповідно до якого на телефоні «Xiaomi Redmi» 17 листопада 2022 року о 20 годині 09 хвилин зафіксовано вхідний дзвінок від абонента « ОСОБА_26 » тривалістю 36 с та вихідний дзвінок о 20 годині 14 хвилин, час розмови відсутній (а.м.к.п. 11-17);

-відомостями протоколу №6865 про результати проведення негласних слідчих дій від 26 грудня 2022 року, проведеного на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, відповідно до якого в ході проведення аудіоконтролю місця приміщення ІТТ №1 Хмельницького ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_11 розповів співкамернику про те, що ОСОБА_13 збив його з ніг, сів на нього зверху та, знаючи, що в нього поганий зір, почав тиснути пальцями на очі ОСОБА_11 , а тому він ножем штиркнув ОСОБА_13 в область серця без розмаху (а.м.к.п. 73-78);

-висновками експертів №361 від 18 листопада 2022 року та №802 від 22 листопада 2022 року, якими встановлено групову належність крові трупа ОСОБА_13 (а.м.к.п. 88, 128);

-висновком експерта №803 від 22 листопада 2022 року, яким встановлено групову належність крові ОСОБА_11 (а.м.к.п.123);

-висноком експерта №1683 від 18 листопада 2023 року встановлено наявність в крові трупа ОСОБА_13 етилового алкоголю в концентрації 2,87% (проміле)(а.м.к.п.90);

-висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №30 від 18 листопада 2022 року, відповідно до якого на зовнішній поверхні обох клаптів шкіри з передньої та бокової поверхонь грудної клітини трупа ОСОБА_13 виявлено по одній проникаючій колото-різаній рані, які могли утворитись в невідомій послідовності від двох окремих механічних дій ймовірно одного і того ж самого твердого плаского однобічно-гострого знаряддя, по типу ножа, що не залишає в рані шкіри слідів солей 3-х валентного заліза та має як тупий, йомвірно і «П» подібний на поперечному перетині з добре вираженими ребрами, «обух», так і недеформований кінець (вістря) та гладку заточку ріжучої крайки леза (а.м.к.п.91 -95);

-висноком експерта № СЕ-19/123-23/692-ХЗ від 30 січня 2023 року з фото таблицями до нього, згідно якого наданий на експетизу ніж, вилучений за місцем проживання ОСОБА_11 під час обшуку, до холодної зброї не належить, виготовлений саморобним способом з використанням металообробного обладнання по типу ножів мисливських спеціальних подвійного призначення, однак не має достатньої для ураження цілі міцності (а.м.к.п. 175-179);

-висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/102-22/18178-БД від 30 березня 2023 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлені на поверхні ножа (об`єкт №№1.1, 1.2), який був вилучений у ОСОБА_11 , є змішаними і збігаються між собою, належать більше ніж одній особі та містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка крові потерпілого ОСОБА_13 ; генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на поверхні ножа (об`єкти 1.3, 1.4) та на внутрішній поверхні чохла до ножа ( об`єкти №№2.1, 2.3, 2.4) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_13 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_11 та об`єктах №№2.1, 2.3, 2.4 є малоімовірною. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_13 виключається.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 №580 від 27 січня 2022 року (а.м.к.п. 85-87) причиною смерті ОСОБА_13 стала гостра крововтрата внаслідок двох проникаючих поранень грудної клітини зліва з ушкодженням серця та лівої долі печінки, що могла настати не менше як за 24 години до розтину тіла.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: у вигляді колото-різаної рани, що проникає в черевну порожнину із ушкодженням лівої долі печінки та розвитком гемоперитоніума, та однієї колото-різаної рани, що проникає в ліву грудну порожнину із ушкодженням серцевої сорочки та лівого шлуночка, із розвитком лівобічного гемоторакса, які могли утворитись від 2 окремих механічних дій твердого, плоского, однобічно-гострого клинкового знаряддя типу ножа, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у виді 2 різаних ран лівої долоні та 1 різаної рани правої долоні, які могли утворитись від 3 окремих механічних дій загостреного краю твердого, плоского, однобічно-гострого клинкового знаряддя типу ножа, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Тілесне ушкодження у виді садна спинки носа та підочній ділянці справа, могли утворитись від дії тупих твердих предмеів або при падінні та ударі до таких, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

Ураховуючі наявні на тілі ОСОБА_13 тілесні ушкодження, йому було заподіяно не менше 8 травмуючих дій, під час їх нанесення він міг перебувати у вертикальному або горизонтальному так і близькому до них положеннях. Тілесні ушкодження у вигляді трьох різаних ран правої та лівої долоні могли утворитись під час оборони.

Після отримання тілесних ушкоджень у вигляді двох проникаючих поранень грудної клітини зліва ОСОБА_13 міг вчиняти активні дії лише на протязі короткого проміжку часу (декілька хвилин) до моменту настання смерті.

При своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги врятувати життя ОСОБА_13 було малоймовірним.

В крові ОСОБА_13 виявлено наявність етилового алкоголю в концентрації 2,87%(проміле).

Зазначений висновок судово медичної експертизи щодо кількості заподіяних потерпілому ОСОБА_13 ударів, спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_11 в суді та під час проведення слідчого експерименту з його участю, відеозапис якого переглянуто в судовому засіданні, щодо заподіяння потерпілому лише одного удару ножем з метою самозахисту.

Крім того, згідно висновку експерта №1 від 02 лютого 2023 року відповісти на запитання чи відповідає механізм та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_13 , тим обставинам і механізму, які були продемонстровані під час слідчого ексерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 , не представляється можливими, оскільки останній вказував лише на один удар ножем в ділянку зовнішньої поверхні тулуба статиста, без зазначення при цьому як поточної локалізації, так і напрямку удару відносно поверхні тіла потерпілого ОСОБА_13 (а.м.к.п. 99-102).

Отже, колегія суддів розцінює такі показання ОСОБА_11 як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

При вирішенні питання щодо спрямованості умислу обвинуваченого, наявності реальної загрози його життю і здоров`ю, та заподіяння ним смерті потерпілому в умовах необхідної оборони, про які вказувала сторона захисту, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 2 лютого 2003 року питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Згідно ч.2 ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Із системного аналізу кримінального закону випливає, що умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України).

Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про необхідну оборону» при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

При цьому, особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 02.07.2019 (справа № 524/113/15-к, провадження № 51-2472км18).

Обвинувачений ОСОБА_11 в суді зазначав, що після конфлікту на подвір`ї ОСОБА_15 , в ході якого ОСОБА_13 наніс йому удар в обличчя, він повернувся додому, а через незначний час зателефонував потерпілому та призначив йому зустріч, щоб з`ясувати відносини. Стверджував, що взяв із собою ніж з метою самозахисту, однак у подальшому змінив свої показання та зазначав, що ніж міг бути у нього в кишені, тому що він часто носив його із собою. Було вже досить темно і ОСОБА_13 відразу збив його з ніг, повалив на землю та бувши достовірно обізнаним про наявність у ОСОБА_11 вад зору, почав тиснути великими пальцями на його очі. Для відвернення небезпеки, з метою самозахисту, він вийняв з кишені куртки ніж та наніс потерпілому навмання один удар, після чого той впав на бік. Стверджував, що перебував в шоковому стані від болю, не розумів що сталося, а тому пішов додому.

Разом з тим, під час проведення слідчого експерименту за його участі, ОСОБА_11 указував, що того вечора на зустріч із потерпілим взяв ніж із собою.

Як установлено висновком судово-медичної експертизи №711 від 18 листопада 2022 року у ОСОБА_11 дійсно виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу нижньої повіки біля внутрішнього кута правого ока, крововиливу під кон`юктиву біля внутрішнього кута правого очного яблука, крововиливу в ділянці верхньої повіки внурішнього кута лівого ока, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що могли утворитись не менше як за добу до моменту проведення експертизи за обставин, які вказував ОСОБА_11 (а.м.к.п. 105).

Проте, з огляду на конфлікт, що стався між обвинуваченим та потерпілим 17 листопада 2022 року на подвір`ї ОСОБА_15 , характер взаємовідносин між ними, зокрема те, що обвинувачений мав до потерпілого надумані претензії щодо нерухомості, перебував в стані алкогольного сп`яніння, у якому зазвичай поводив себе агресивно, незважаючи на поганий зір у досить темну пору доби (близько 20 години) сам призначив ОСОБА_13 зустріч, на яку взяв із собою ніж та в ході бійки наніс останньому близько восьми ударів (два з яких смертельні в життєво важливі органи та три удари, які були зупинені потерілим руками під час оборони), усвідомлюючи застосування ним небезпечного знаряддя, не вчинив жодних дій для надання ОСОБА_13 медичної допомоги, повернувся додому та ліг спати, колегія суддів уважає, що обвинувачений не перебував у стані необхідної оборони.

У матеріалах провадження немає доказів на підтвердження того, що потерпілий вчинив дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властиві злочину і викликали би у ОСОБА_11 стан необхідної оборони.

Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді крововиливу нижньої повіки біля внутрішнього кута правого ока, крововиливу під кон`юктиву біля внутрішнього кута правого очного яблука, крововиливу в ділянці верхньої повіки внурішнього кута лівого ока, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи, навіть за наявності у нього хвороби очей, не можуть бути порівняні з тілесними ушкодженнями, спричиненими ОСОБА_11 ударами ножа в життєво важливі органи, від чого настала смерть потерпілого.

Також у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у виді садна спинки носа та підочній ділянці справа, що підтверджує, що саме обвинувачений розпочав бійку, оскільки після застосування ножа він вже будь-яких тілесних ушкоджень не завдавав.

Крім того, ОСОБА_11 в суді не заперечував, що коли ОСОБА_17 тиснув великими пальцями на його очі, він навіть не намагався відвезти його руки від своїх очей, а віддав перевагу застосуванню небезпечного знаряддя мисливського ножа, яким наніс два удари у життєво важливі органи печінку та ділянку серця. Більш того, про відсутність небезпеки для очей обвинуваченого в момент заподіяння ним смертельних ударів потерпілому свідчить отримання останнім в ході оборони трьох ран обох рук, якими, як стверджував ОСОБА_11 , той тиснув йому на очі.

Усі ці обставини, на переконання колегії суддів, свідчать, що намір ОСОБА_11 вчинити розправу над ОСОБА_13 домінував під час бійки і був визначальним мотивом нанесення ним такої кількості ударів, та їх локалізації.

Сукупність наведених обставин виключає кваліфікацію умисного вбивства у стані необхідної оборони.

Тому, доводи сторони захисту з цього приводу, колегія суддів уважає непереконливими.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а тому в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_11 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людні (вбивство). Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, не страждав такими на період інкримінованого йому злочину, усвідомлював свої дії та міг ними керувати на момент вчинення інкримінованого йому злочину та на теперішній час, в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу в період інкримінованого йому злочину не перебував, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №520 (а.м.к.п.45-47), тому колегія суддів визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 учинив особливо тяжкий злочин проти життя особи, вину у скоєному не визнав, завдану шкоду не відшкодував, раніше не судимий, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», хворіє на міопію високого ступеня обох очей із астигматичним компонентом, дистрофічними змінами, є особою з інвалідністю другої групи.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшує покарання колегія суддів не убачає.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Разом з тим, ОСОБА_11 свою вину у скоєному повністю не визнав, давав неправдиві показання щодо кількості нанесених ним ударів, після вчинення злочину станом потерпілого не поцікавився та не вжив заходів для надання йому медичної допомоги, залишив лежати на дорозі в темну пору доби на морозі, хоч і стверджував про те, що розкаюється у скоєному, проте його поведінка в судовому засіданні свідчила про протилежне, завдану шкоду не відшкодував.

Беручи до уваги викладене та реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, обставини скоєння ним злочину, думки потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які наполягали на призначенні обвинуваченому найсуворішого покарання, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи особу обвинуваченого та призначене йому покарання у виді реального позбавлення волі, до вступу вироку в законну силу йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_11 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення із 18 листопада 2022 року (дня затримання) і до 10 травня 2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено позов до ОСОБА_11 про стягнення витрат на поховання ОСОБА_13 в розмірі 14175 грн, на підтвердження яких надала суду накладну від 18 листопада 2022 року на вказану суму.

ОСОБА_21 позов потерпілої ОСОБА_8 визнав, а тому колегія суддів уважає за можливе відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України задовольнити позов у повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином на суму 600000) грн., який частково визнаний обвинуваченим ОСОБА_11 , колегія суддів виходить з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_9 є батьком померлого ОСОБА_9 .

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до змісту ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.9 і п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, загинув ОСОБА_13 , а потерпілий втратив рідну людину, через що зазнав сильних душевних страждань та переживань, змушений був змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до вчинення злочину, повернути до життя його батька.

Ураховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і обсяг моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 500 000 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової біологічної експертизи №СЕ-19/102-22/18178-БД від 30 березня 2023 рокув сумі 21772 грн, та судової експертизи № СЕ-19/123-23/692-ХЗ від 30 січня 2023 року в сумі 1132, 86 грн, а всього на суму 22 904,86 грн підлягають стягненню з ОСОБА_11 на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374-376 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_11 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 11 травня 2023 року, зарахувати в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 18 листопада 2022 року по 10 травня 2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 14 175 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) грн витрат на поховання ОСОБА_13 .

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 500 000 ( п`тсот тисяч ) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 листопада 2022 року на речові докази скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi» 9A IMEІ НОМЕР_1 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-мобільний телефон марки «Sigma» IMEІ98, бушлат кольору хакі, споривні штани, кофту, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_11 ;

-кепку чорного кольору з написом «EDIKO», кепку з написом «SPORT», порожню пластикову пляшку із написом «Артезіанська», дві скляні стопки, ніж з дерев`яним руків`ям з чохлом коричневого кольору, гаманець, зрізи нігтів рук, зразки букального епітелію та крові ОСОБА_11 , волосся, нігтьові зрізи трупа ОСОБА_13 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

-DVD-R диски з відеозаписом обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_11 ; аудіозаписами, отриманими в ході проведення НСРД відносно ОСОБА_11 , та з відеозаписом слідчого експерименту з його участю зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витратиза проведення експертиз в сумі 22 904,86 грн стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Строкостянтинівський районний суд Хмельницької області, а обвинуваченим, який тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча

Судді