Дата документу 07.06.2023Справа № 554/3758/22
Провадження № 1-кп/554/673/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Писарівка, Полтавського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого регулювальником швидкості руху вагонів на станції Полтава-Південна РШРВ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

03 травня 2022 року приблизно із 06 по 07 годину ранку ОСОБА_8 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, неподалік будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, викликаних веденням потерпілим ОСОБА_6 сільськогосподарських робіт з обприскування поля, умисно наніс останньому удар правою рукою зігнутою в кулак в область верхньої губи зліва, чим заподіяв йому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у виді забійної рани верхньої губи зліва.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав. Пояснив суду, що 03 травня 2022 року приблизно о 08.30 годин, точного часу не пам`ятає він побачив, що потерпілий трактором обприскує хімікатами поле, що знаходиться неподалік його дому. Тому попросив останнього припинити свої дії, але він відмовлявся та зачепив його трактором. В подальшому він викликав поліцію, по приїзду якої з метою захисту своєї родини наніс потерпілому ляпаса долонею в область обличчя. Вважав, що потерпілий загрожує його батькові, бо махав руками. Цивільного позову не визнав за безпідставністю.

Сукупністю наданих суду належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою, провина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена поза розумним сумнівом.

Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 03.05.2022 року з 5 ранку на тракторі МТЗ-82 за попереднім погодженням з керівництвом територіальної громади вносив комплексні міндобрива для росту соняшника на полі, що на околиці села Писарівка, Полтавського району, Полтавської області. Приблизно о 5.20 ранку до його трактора підійшов ОСОБА_8 та заборонив йому роботу, оскільки він є батьком малолітньої дитини та проживає поруч. Пізніше вийшов батько ОСОБА_8 та почав із вилами кидатись на трактор, тому він від`їхав звідти і викликав поліцію по лінії «102», оскільки здійснював свою роботу законно, на підставі письмового погодження. Приблизно о 6 ранку прибули два працівники поліції, в присутності яких ОСОБА_8 почав йому погрожувати та сильно його вдарив кулаком в область губи. Внаслідок цього він змушений був звертатись до травмпункту 1 міської клінічної лікарні та лікуватись. Заявлений позов підтримав, обґрунтовуючи його отриманням травми, через яку змушений був певний час лікуватись, тимчасово втратив працездатність, відчував душевні страждання внаслідок болю та приниження.

Показання потерпілого ОСОБА_6 є послідовними та щирими, даними під присягою та узгоджуються із іншими зібраними у справі доказами, тому підстав недовіряти їм у суду немає.

Так, про вчинення щодо нього кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_6 03.05.2022 року звернувся із заявою до поліції (т. 1 а.с. 53), виклик потерпілим поліції о 06.16 годин 03.05.2022 року зафіксовані в рапортах поліції від 03.05.2022 року (т. 1 а.с. 51-52).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 341 від 24.05.2022 року ОСОБА_6 отримав легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у виді забійної рани верхньої губи зліва, яка могла утворитись від однократної дії тупого обмеженого предмету, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак. Вказане тілесне ушкодження малоймовірне при самоспричиненні та не характерне для його утворення від падіння ( т. 1 а.с. 54-55).

Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 детально відтворив обставини та механізм спричинення йому ОСОБА_8 удару в область губи ( т. 1 а.с. 62-66) і його показання згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 407 від 24.05.2022 року об`єктивно відповідають давності, механізму утворення та локалізації виявлених у нього тілесних ушкоджень ( т. 1 а.с. 67-68).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (працівники поліції) під присягою підтвердили, що по їх приїзду в село Писарівка, Полтавського району за викликом по лінії "102" 03.05.2022 року рано вранці ОСОБА_8 завдав удар кулаком потерпілому ОСОБА_12 в область обличчя, вів себе агресивно. Підстав оборонятися у обвинуваченого не було, оскільки потерпілий на нього не нападав, вів себе спокійно та адекватно, пояснював, що працює законно. На обвинуваченому тілесних ушкоджень не бачили. Відеозаписи події з бодікамери видали слідчому.

Із оглянутого судом відеозапису з бодікамери працівника поліції вочевидь вбачається заподіяння ОСОБА_8 удару правою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 . При цьому останній його не бив і не погрожував, тому стану необхідної оборони у обвинуваченого не було ( т. 1 а.с. 57-61).

В той же час обвинувачений і сам не заперечував, що дав ляпаса рукою обвинуваченому в обличчя, проте, його показання щодо дій в стані необхідної оборони спростовуються означеними доказами, які є належними, допустимим, взаємоузгодженими та цілком достовірними, тому розцінюються судом як обрана ним позиція захисту з метою уникнення справедливого покарання.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку та його конкретні обставини і незначні наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, доглядає батька інваліда 3 групи, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним й достатнім буде призначення реального покарання у вигляді штрафу на рівні максимальної межі.

V. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 10000 грн, з огляду на конкретні обставин справи, відсутність судово-психологічних досліджень, виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості. При цьому суд враховує душевні страждання потерпілого внаслідок його приниження та заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (негативні спогади, біль, почуття страху, тривога, тимчасова відірваність від звичайного життя, порушення сну, нервозність, незначне знівечення обличчя), вимушену втрату працездатності та необхідність отримання лікування (т. 1 а.с. 31-36).

Витрати потерпілого ОСОБА_6 на правову допомогу професійного адвоката ОСОБА_7 в сумі 15 000 грн підтверджуються договором про надання правової допомоги від 30.05.2022 року та квитанцією №1/37 від 30.05.2022 року, не є явно завищеними, тому підлягають стягненню із обвинуваченого.

Ознак намагання представника потерпілого ОСОБА_7 безпідставно збагатитись, як про це зазначає захисник ОСОБА_9 , суд не вбачає, з огляду на велику кількість, якість та тривалість судових засідань у справі, наявність у справі позовної заяви, обґрунтованість якої сторони доводили у змагальному процесі, витребовували додаткові дані, активно приймали участь у дослідженні доказів та допиті учасників процесу, а також відомостей прайсу гонорару адвоката ОСОБА_9 , який не суттєво вирізняється, виходячи із сукупності наданих послуг (т. 1 а.с. 37-38).

Відомості про судові витрати відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_13 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правову допомогу.

Речовий доказ: CDR диск з відеозаписом події зберігати при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1