Справа № 357/1584/19
У Х В А Л А

22.08.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальних проваджень, об`єднаних у одне судове провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.297 КК України

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду надійшли обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.297 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 мотивуючи тим, що на розгляді у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0004607 та № 0000694 (судове провадження №357/1584/19-к, 1-кп/357/892/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 186 КК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004607 від 10.12.2018 скерований до суду 31.01.2019. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000694 від 09.03.2019 скерований до суду 27.03.2019. Вказані кримінальні провадження об`єднані судом в одне судове провадження (№357/1584/19-к, 1-кп/357/892/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 186 КК України - 07.05.2019. В ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 систематично ігнорував виклики до суду, не з`являвся без поважних причин, внаслідок чого двічі - 15.06.2021 та 31.05.2022 оголошувався у розшук. Після встановлення його місцезнаходження, повідомлення про обов`язок з`явитись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляд справи - знов порушував покладені на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язки та систематично не відвідував судові засідання. Відтак, до обвинуваченого ОСОБА_4 неодноразово застосовувався примусовий привід, востаннє - на судове засідання, призначене на 01.06.2023. Таким чином, своїми діями, які виявились у систематичному ігноруванні викликів до суду, ОСОБА_4 порушив та не виконав покладені на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язки, а саме не прибував за викликом до суду та у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь не повідомляв про це суд (п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України). Існує ряд обставин, які дають підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ризик переховуватися від суду. Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, змінив номер телефону, який не надав суду та прокурору для зв`язку з ним, не повідомив про зміну місця свого проживання, під час судового розгляду кримінального провадження двічі перебував у розшуку, систематично ігнорував виклики до суду. Вказане свідчить про намагання ОСОБА_4 уникнути кримінальної відповідальності та ризик переховуватись від суду. Така поведінка обвинуваченого унеможливлює розгляд кримінального провадження у розумні строки, відтак, лише обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та дозволить суду прийняти кінцеве рішення у справі. З огляду на викладені фактичні обставини більш м`які запобіжні заходи, визначені ст. 176 КПК України як: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; не можуть бути обрані у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 як альтернативні, з наступних підстав. Усі перелічені запобіжні заходи є занадто м`якими у конкретному кримінальному провадженні, зокрема, особисте зобов`язання. Так, з огляду на високий ступінь ризику переховуватись від суду ОСОБА_4 - даний запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених вище по змісту клопотання. Щодо застосування такого запобіжного заходу як особиста порука, обвинуваченим не надано даних, щодо особи (осіб) поручителя (-ів), які заслуговують на довіру, та письмово зобов`язується про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу. Тому такий запобіжний захід не є альтернативним у вказаному провадженні. Щодо міри запобіжного заходу у вигляді застави, слід врахувати, що ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходів та ним не надано жодних даних, які б підтверджували можливість реального виконання ним запобіжного заходу у виді застави - вказаний запобіжний захід не є альтернативним у вказаному провадження. Щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то ОСОБА_4 не надано даних щодо власників житла, у якому можливо реалізувати вказаний запобіжний захід та не з`ясовано їхньої думки з даного приводу. Враховуючи викладене, запобіжний захід як домашній арешт не є альтернативним запобіжним заходом у вказаному провадженні Отже, з врахуванням викладеного вище запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім цього, вважає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1-3 КПК України не має. При визначені ОСОБА_4 розміру застави, слід врахувати його майновий стан, те що останній підозрюється у вчинені ряду злочинів, у тому числі, тяжких, тому вважаю, що застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

Обвинувачений в суді заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, доводи сторін, матеріали кримінального провадження у обсязі необхідному для прийняття рішення, прийшов до наступного висновку.

Згідно обвинувальних актів ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.297 КК України.

Слід зазначити, що 11.02.2019 р. до суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 297 ч.3 КК України.

29.03.2019 р. стосовно ОСОБА_4 надійшов до суду другий обвинувальний акт, згідно якого він обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, яке згідно обвинувального акта вчинено ОСОБА_4 08.03.2019 р., тобто після надходження до суду першого обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 .

Вказані обвинувальні акти судом були об`єднані у одне судове провадження.

ОСОБА_4 в ході судового розгляду вказаних кримінальних проваджень неодноразово без поважних причин не з`являвся до суду. Систематично ігнорував судові виклики ,ухилявся від явки у судові засідання. Причини своєї неявки у судові засідання, суду не повідомляв. Він тричі: 15.06.2021 р., 31.05.2022 р., 03.08.2023 р. оголошувався в розшук. Через зазначену поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 судовий розгляд кримінальних проваджень до теперішнього часу не завершений.

Суд дійшов висновку доведення прокурором існування стосовно ОСОБА_4 , ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України: переховуватися від суду.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, враховує: особу обвинуваченого - його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у яких він згідно обвинувальних актів обвинувачується, як елементи оцінки зазначеного ризику, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд дійшов висновку доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, у т.ч. домашній арешт, застави, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе запобігти існуючому стосовно обвинуваченого ризику та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд також зазначає, що обвинуваченим не надано суду документи на підтвердження не можливості тримання його під вартою за станом здоров`я, з інших можливих істотних поважних причин.

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

При цьому, суд зазначає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 КПК України не має.

При визначені ОСОБА_4 розміру застави, суд враховує його майновий стан, те що останній підозрюється у вчинені ряду злочинів, у тому числі, тяжких, тому вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 жовтня 2023 р.

Визначити заставу для ОСОБА_4 - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214720 грн. (2684х80).

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1