Справа №932/7739/23
Номер провадження №1-кс/932/3159/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу вигляді домашнього арешту цілодобово відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина росії, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштованого, раніше не судимого,

в межах кримінального провадження №0000349 від 10.02.2023 за ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді звернувся слідчий із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , 09.02.2023, приблизно о 20:06 год., керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухався в м. Дніпро по проїзній частині дороги вул. Данила Галицького з боку пр. Деземівській в напрямку вул. Волинської.

Під час руху ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу в районі будинку №20 по вул. Данила Галицького, останній не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході , не здійснив заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинки, в наслідок чого скоїв наїзд на пішохода.

Пішохід, анкетні данні якого не встановлені, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть №794/НЕ від 21.02.2023 виданого КЗ "ДОБ СМЕ "ДОР".

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру та щодо нього існує ризик, що передбачений п.п.1,2 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний підозру визнав, вказав, що має двох дорослих дітей, утримує дружину після операції, працює в таксі та має дохід 10 тисяч гривень. Просить обрати нічний домашній арешт з можливістю працювати.

Захисник вказав на необґрунтованість ризику, просив обмежитися домашнім арештом в нічний час доби.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного, захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру 10.02.2023, за №0000349, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України.

25.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.286 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюються у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть.

На підтвердження підозри стороною обвинувачення надано: протокол огляду місця події; протокол допиту свідків; протокол огляду трупа; висновок експертизи технічного стану транспортного засобу; висновок судово-медичної експертизи №794/НЕ/1083; протокол слідчого експерименту; висновок судово-автотехнічної експертизи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Щодо існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризик переховування обґрунтовується виключно тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному - позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Одна лише тяжкість покарання, яке загрожує особі не є достатнім обґрунтуванням для позбавлення особи волі шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тим більше, що від моменту ДТП до звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу минуло шість місяців. А із плину часу ризики втрачаються свою актуальність.

Крім того, санкція ч.2 ст.286 КК України не виключає можливості застосування ст.75 КК України.

Злочин, визначний ч.2 ст.286 КК України вважається скоєним з необережності, підозрюваний раніше не судимий, має достатньо міцні соціальні зв`язки, проживає за місцем свого проживання у шлюбі. Також підозрюваний визнає підозру, слідству, яке триває із 10.02.2023, не перешкоджає, заходів до переховування не вчиняв.

Аналіз вказаних фактів вказує на малоймовірність реалізації ризику переховування.

Ризик можливого впливу на свідків мотивовано не здійсненням усіх слідчих дій. Таке мотивування не містить конкретики, а крім того не вказує на наявність відповідного ризику.

Відповідне мотивування може вказувати на незадовільну роботу сторони обвинувачення, яка без жодних перешкод, протягом шести місяців, не здійснила усіх необхідних слідчих дій.

Звертає на себе увагу той факт, що замість завершення досудового розслідування, слідчий, без об`єктивних для цього причин, «надумав» звернутися із клопотанням про обрання суворого запобіжного заходу. При цьому стороною обвинувачення не вказано жодних зауважень щодо процесуальної поведінки підозрюваного.

Позиція сторони захисту, яка не заперечувала проти застосування домашнього арешту, не є обов`язковою для слідчого судді та не дає права відступати від приписів процесуального закону.

Відтак, виконуючи імперативну норму ч.3 ст.194 КПК України, враховуючи, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також малоймовірності вжиття підозрюваним заходів до переховування, цілком достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляд особистого зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу вигляді домашнього арешту цілодобово відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання покладених даною ухвалою обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії визначених обов`язків до 25.10.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.09.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1