Номер провадження: 11-кп/813/1496/23
Справа № 496/1757/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000220 від 04 квітня 2022 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кодня Житомирського району Житомирської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених

обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання відраховується з моменту фактичного затримання з 04 квітня 2023 року.

Запобіжний захід тримання під варто.

Вирішено питання стосовно речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 04 квітня 2022 року приблизно о 01:30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклого конфлікту з ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел спрямований на позбавлення життя останнього, взявши з собою раніше заготовлені вила, прибув до будинку, в якому мешкає ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 та через незачинені вхідні двері зайшов до нього, де увійшов до кімнати, в якій на ліжку перебував ОСОБА_10 ..

Перебуваючи в кімнаті, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, з мотивів явної неповаги до охоронюваних цінностей життя та здоров`я людини, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , утримуючи вила обома руками наніс ними останньому один удар в шию, з лівого боку в області життєво важливого органу - сонної артерії, однак ОСОБА_10 зміг перешкодити нанесенню точного удару, у зв`язку з чим ОСОБА_8 спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колотої рани шиї зліва. Далі, ОСОБА_8 завдав одного удару держаком від вил в область грудної клітини потерпілого.

В подальшому, ОСОБА_8 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 зміг перешкодити нанесенню точного удару та вчасно був госпіталізований до КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради, де йому надано екстрену медичну допомогу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подали апеляційній скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просив вирок скасувати та постановити новий виправдувальний вирок.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що докази, які були безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду справи жодним чином не доводять його вину.

Також обвинувачений в апеляційній скарзі зазначив про незадовільний стан свого здоров`я.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Прокурор зазначив, що всупереч вимогам п.2) ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду кримінального провадження. При цьому суд при постановленні вироку обмежився лише посиланням на відомості, зазначені в обвинувальному акті.

Позиції учасників апеляційного провадження

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги свого підзахисного та не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в поданих апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалений з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та взагалі не відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Згідно з п.2) ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В порушення п.2) ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваного вироку взагалі не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а суд першої інстанції лише зазначив в чому ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування.

Зазначена обставина дає апеляційному суду підставу дійти висновку про те, що судом першої інстанції не виконана основна функція суду здійснення правосуддя, оскільки оскаржуваний вирок взагалі не містить висновків суду про доведеність або недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд враховує і позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.03.2018 року по справі №51-380км17 про те, якщо чіткість та конкретність викладення фактичних обставин скоєння злочину викликає сумнів, то вирок місцевого суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Слід зазначити про те, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 16 травня 2023 року за власною ініціативою виправив описку допущену у вироку Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2023 року, а саме виключив з першого абзацу вступної частини вироку словосполучення «обґрунтовано обвинувачується в тому, що».

Апеляційний суд вважає, що така ухвала постановлена з порушеннями вимог ст.379 КПК України, оскільки вона фактично змінює мотивувальну частину оскаржуваного вироку, що є неприпустимим. Проте зазначена ухвала учасниками кримінального провадження оскаржена не була, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до п.6) ч.1 ст.)407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 3) ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Нормами чинного кримінального процесуального закону не врегульовано питання, як повинен діяти суд апеляційної інстанції у випадку, коли вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.374 КПК України, зокрема в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Через допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК України під час ухвалення оскаржуваного вироку, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути його та ухвалити своє рішення, оскільки, як було вже зазначено судом першої інстанції взагалі не встановлено обставини кримінального провадження та не зроблено висновки щодо них.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що єдиним можливим рішенням, у даному випадку, є скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись положень статей 2, 7 КПК України та вимог Розділу ІV КПК України, необхідно повно всесторонньо та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та постановити законне обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, яке буде відповідати вимогам глави 29 КПК України.

Окремо слід наголосити про те, що статтями 415-416 КПК України не визначено процедуру і строки щодо зміни, продовження чи обрання запобіжного заходу після скасування судового рішення і призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, а тому вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з вимог ст.ст.8, 9, 12, 176-178 КПК України, ст.29 Конституції України, якими передбачено, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_8 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим обвинуваченням, враховуючи особливості апеляційного розгляду, передбачені главою 31 КПК України, та обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення цього питання в межах процедури апеляційного перегляду, а також те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_8 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.

При цьому керуючись положеннями п.1) ч.4 ст.183 КК України апеляційний не визначає розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 , оскільки інкриміновані йому злочини булу вчинені із застосуванням насильства до потерпілого.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 частково задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №№0000220 від 04 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, до вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу в суді першої інстанції, але на строк не більше ніж 60 днів з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4