ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2255/23 Справа № 202/4305/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, строком до 14 липня 2023 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у 536 800 грн.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду та впливу на свідків, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року та прийняти нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 10 розмірів прожиткових мінімумів, що складає 26 840 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник вважає, що рішення суду першої інстанції було прийняте виключно у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 не визнає свою вину та хоче справедливого судового розгляду.

Вказав, що суд першої інстанції не дотримався положень КПК України при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки визначив непомірний розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини обвинуваченого, він може вдатись до спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з визначеним розміром застави, та зазначає, що застава у меншому розмірі не забезпечить запобігання ризикам і забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, виходячи з тяжкості та виду кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , відомостей про його особу, є необхідною та достатньою для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3