Справа № 598/1548/22
провадження № 1-кп/598/51/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі матеріали кримінального провадження №598/1548/22 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

за ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

23 грудня 2021 року приблизно 12 год. 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в черзі біля банкомату «ПриватБанк», що знаходиться на території медичного закладу комунального некомерційного підприємства «Збаразька центральна лікарня» Тернопільського району, Тернопільської області, по вул.Павлова,2, м.Збараж Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_5 , умисно, шляхом вільного доступу із незакритої зовнішньої правої кишені куртки потерпілого, таємно викрав платіжну банківську картку «Золота для виплат» «VISA Gold» АТ КБ «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 . Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 із викраденою банківською картою потерпілого ОСОБА_5 направився в магазин «Фортуна», що по вул.Данила Галицького,91, м.Збараж, Тернопільської області, де здійснив покупку на суму 96 грн., розрахувавшись викраденою у потерпілого платіжною банківською карткою.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа вчинене з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і пояснив, що 23 грудня 2021 року приблизно 12 год. 00 хвилин, перебуваючи в черзі біля банкомату «ПриватБанк», що на території медичного закладу комунального некомерційного підприємства «Збаразька центральна лікарня», із незакритої зовнішньої правої кишені куртки ОСОБА_5 , викрав платіжну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». Далі, направився в магазин, що неподалік медичного закладу, в якому купив хліб і ковбасу, за які розрахувався банківською карткою потерпілого. Через кілька хвилин до нього підійшли працівники поліції, яким він видав банківську картку потерпілого та зізнався у вчиненому.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю правопорушення, усунув наслідки вчиненого правопорушення, його характеризуючі дані, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією статті за даний проступок.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ по справі: платіжну банківську картку «Золота для виплат» «VISA Gold» АТ КБ «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : Галина ЩЕРБАТА