Провадження № 1-кс/202/6339/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 18.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, розлученого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.10.2007 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

- 29.08.2008 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 17.10.2012 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5;

- 02.08.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 06.11.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано до призначеного покарання покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017, остаточно призначивши 5 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання строк тримання під вартою з 02.01.2017 по 20.06.2017 із розрахунку 1 день попереднього тримання за 2 дні позбавлення волі

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 року слідчий СВ відділення поліції №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 18.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за корисливі злочини та злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканності, за наступних обставин.

Так, 14 липня 2023 року близько 22:00 години ОСОБА_5 перебував у приміщенні кафе «Гавар», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 4 в м. Дніпро, де побачив раніше незнайому ОСОБА_8 та запропонував останній провести її додому по вулицям міста Дніпра. В ході розмови з ОСОБА_8 у ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Так, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_9 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинюючи злочин повторно та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, під вигаданим приводом провести ОСОБА_8 , прослідував разом з нею по вулицям міста Дніпра та зайшовши за цегляну споруду, що розташована на території торгового центру «Млин», за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9А, раптово смикнув ОСОБА_8 за руку та, опинившись з нею в безпосередній близькості, почав знімати з неї шорти, однак стикнувшись з супротивом щодо своїх протиправних дій, завдав декілька ударів долонею своєї руки в ділянку обличчя потерпілої. В цей час потерпіла ОСОБА_8 , усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_5 , направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неї, почала чинити опір, намагаючись відштовхнути від себе ОСОБА_9 та почала кликати на допомогу сторонніх осіб, тим самим явно показуючи свою незгоду щодо вступу з ОСОБА_9 в статевий акт.

При цьому ОСОБА_9 з метою подолання опору ОСОБА_8 , схопив своєю рукою за її шию при цьому стиснув пальці, щоб та не могла кричати, тим самим намагався подавити її волю до можливого опору. Далі, застосовуючи свою фізичну силу штовхнув потерпілу, від чого та впала з висоти власного зросту на асфальт, та з силою потягнувши її за ноги, зняв з неї шорти та спідню білизну, тим самим проявляючи намір на вагінальне проникнення в тіло потерпілої. Крім цього, своєю рукою потворно стиснув шию ОСОБА_8 та завдав долонею руки один удар в ділянку обличчя, тим самим застосував фізичну силу з метою подолання опору потерпілої щодо своїх неправомірних дій.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись умовами, що склались, а саме пригніченою волею потерпілої ОСОБА_8 та нічним часом доби, застосовуючи фізичну силу спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкірного крововиливу та синців на обличчі, синців на тулубі, правій верхній та нижній кінцівках, саден на нижніх кінцівках, тим самим намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинюючи злочин повторно та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, однак його протиправні дії були зупиненні громадянами, які проходили повз та викликали працівників поліції, таким чином ОСОБА_5 з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_9 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, а саме: незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених статями 153-155 цього Кодексу.

27.07.2023 слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 вручено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмове повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий посилається, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.07.2023 від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 ;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 ;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить Бізнес-центру «КалиновSky», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 8;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить кафе «Наследники», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить кафе «Гавар», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить магазину «Варус-39», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ;

- допитом свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду місця події від 26.07.2023;

- речовими доказами, а саме відеозаписами від 14.07.2023;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Також, враховуючи п. п. 4, 5, 7, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність постійного місця роботи та судимостей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не працює, міцні соціальні зв`язки відсутні, постійного місця проживання не має, зареєстрований на території іншої області, має непогашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, в тому числі і за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, щодо підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, і з метою уникнення відповідальності за тяжкий злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому і від суду. Крім того, підозрюваний зареєстрований у іншому місті, в якому наразі не можливо проживати, так яке там ведуться активні бойові, а тимчасове проживання в м. Дніпро, не може свідчити про може переїхати до іншої області, так як не прив`язаний стійкими соціальними зв`язками до вказаного місця проживання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілої та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів. Крім того, необхідно враховувати, що вчинене кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи із застосуванням насильства до потерпілої, що свідчить про можливість безпосереднього залякування останньої з метою зміни показання в суді.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів. Так, ОСОБА_5 неодноразово засуджений:

- 29.08.2008 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 02.08.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

В останнє засуджений 06.11.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не стає, належних висновків для себе не робить, натомість продовжує здійснювати свою злочинну діяльність, в тому числі і проти статевої свободи і недоторканості особи на території м. Дніпро.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 , останній може впливати на потерпілу та свідків, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу її на поруки;

- обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є не можливим, оскільки останній має місце реєстрації на території, де відбуваються воєнні дії, а постійного місця проживання на території міста Дніпра він не має, однак в разі обрання, останній всупереч всім заборонам, може покинути місце свого проживання та почати переховуватися.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_5 з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, у зв`язку з чим суд, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України має право, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що до підозрюваного не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків,

На підставі викладеного, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_15 та слідчий ОСОБА_16 клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що підозра є необґрунтованою, ризики є недоведеними. Зазначив, що не заперечує проти проведення судового засідання без участі його захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, який, відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.07.2023 від ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 ; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить Бізнес-центру «КалиновSky», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 8; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить кафе «Наследники», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 3; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить кафе «Гавар», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме: відеозапису, що належить магазину «Варус-39», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ;допитом свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 26.07.2023; речовими доказами, а саме відеозаписами від 14.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчините інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілої та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий та має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, та на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не робить, натомість продовжує здійснювати свою злочинну діяльність, в тому числі і проти статевої свободи і недоторканості особи на території м. Дніпро.

Слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного про необґрунтованість підозри, тому що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається по суті пред`явленого обвинувачення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Слідчий суддя також враховує доводи підозрюваного, викладені на свою користь, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню встановлених процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни .

Щодо стану здоров`я підозрюваного, не надано доказів, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись під вартою та проходити курс лікування в умовах спеціалізованої установи.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше судимий має не погашену судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.4. ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати йому розмір застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) днів до 25 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 25 вересня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1