ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1797/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/921/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2023 року повернуто прокурору Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 обвинувальний акт, затверджений 29.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000124 від 02.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2023 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що суд безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , так як в обвинувальному акті повністю зазначені відомості, передбачені ст.291 КПК України, в тому числі, виклад фактичних кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, апелянт зазначає, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 дійсно мається технічна помилка (описка) щодо зайвої фрази «за допомогою викраденої банківської картки», але вона в подальшому може бути виправлена прокурором шляхом зміни обвинувального акту.

Прокурор також зазначає, що у підготовчому судовому засіданні судовому засіданні не досліджуються матеріали кримінального провадження, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, але йому направлялося повідомлення про місце, дату та час апеляційного розгляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не подавав клопотань про відкладення апеляційного розгляду, а тому, враховуючи думки прокурора і дотримуючись норм ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вирішила провадити апеляційний розгляд без участі сторони захисту з урахуванням доводів апеляційної скарги та відомостей, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про частково задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано неповно, не конкретно та містить протиріччя, а саме про те, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 не зазначено, для якої мети ОСОБА_9 надав ОСОБА_8 свою банківську карту, чи вчинив останній ті дії, для яких йому надавалася банківська картка, а також чи охоплювалося наданими повноваженнями зняття готівки або розрахунку карткою за допомогою терміналу, на думку колегії суддів, є передчасними.

З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.

Відповідно до правових висновків, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті №0000124 стосовно ОСОБА_8 прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість суду роз`яснити його обвинуваченим (арк.1-5 т.1).

Також, відповідно з відомостей матеріалів судового провадження та оскаржуваної ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2023 року, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, що свідчить про те, що пред`явлене обвинувачення є зрозумілим для сторони захисту.

Зазначення прокурором в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 , а саме у викладі фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення, про те, що ОСОБА_8 … «за допомогою викраденої банківської карти АТ «Ощадбанк…», на думку колегії суддів, з урахуванням апеляційних доводів прокурора у кримінальному провадженні та пояснень прокурора, наданих під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, є явною технічною помилкою (опискою), яка може бути усунена в подальшому в порядку ст.338 КПК України.

Більш того, зазначена вище описка будь-яким чином не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з апеляційною вимогою прокурора щодо необхідності призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції з визначенням стадії судового провадження, оскільки вона не узгоджується з нормами ст.407 КПК України, а тому подана апеляційна скарга прокурора задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 ч.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -