ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1699/23 Справа № 202/1744/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє у інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подану на вирок колегії суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.01.2023 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Санкт-Петербурзі, РФ, має середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 11.10.1995 Краматорським МВ ГУМВСУ в Донецькій області, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, без конфіскації належного майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою.

Початок строку покарання ОСОБА_9 визначений з 11 березня 2022 року.

встановила:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що представники НЗФ «ДНР» та військовослужбовці ЗС РФ 24.02.2022року шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській

та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно погодився надавати інформацію щодо ЗСУ своєму вітчиму ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивний « ОСОБА_11 »), який є учасником непередбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР» - 100 ОМСБр та стосовно якого 28 липня 2015 ухвалено вирок Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1ст.258-3 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі, з наступним помилуванням та обміном.

Так, 24.02.2022 ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що представники НЗФ «ДНР» та військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно погодився надавати інформацію щодо ЗСУ своєму вітчиму ОСОБА_11 (позивний « ОСОБА_11 »), який є учасником непередбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР» - 100 ОМСБр.

З цією метою ОСОБА_9 через своїх знайомих та особисто відслідковував дислокацію військовослужбовців та військової техніки ЗС України у АДРЕСА_2 .

09 березня 2022 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Краматорську Донецької області, діючи умисно, з метою сприяння представникам не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно військовослужбовців підрозділів ЗС України та інших військових формувань України, задіяних в протистоянні збройному нападу РФ, за допомогою месенджера «Телеграм», встановленого на власний телефонний номер НОМЕР_2 , повідомив ОСОБА_11 (позивний « ОСОБА_11 ») на месенджер «Телеграм», встановлений на номер мобільного телефону НОМЕР_3 (мобільний оператор «Феникс», який працює на тимчасово окупованій території Донецької області), інформацію щодо розміщення військових підрозділів ЗС України на території колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_3), з усвідомленням того, що зазначені відомості можуть бути використані представниками НЗФ «ДНР» та ЗС РФ під час подальшого ведення бойових дій на території України.

10 березня 2022 року з 16 години 03 хвилини по 16 годину 08 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Краматорську Донецької області, діючи умисно, з метою сприяння представникам не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР» у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення злочинів відносно підрозділів ЗС України та інших військових формувань України, задіяних в протистоянні збройному нападу РФ, за допомогою месенджера «Телеграм», встановленого на власний телефонний номер НОМЕР_2 , повідомив ОСОБА_11 (позивний « ОСОБА_11 »), на месенджер «Телеграм», встановлений на номер мобільного телефону НОМЕР_3 (мобільний оператор «Феникс», який працює на тимчасово окупованій території Донецької області), інформацію щодо розміщення військових підрозділів ЗС України поблизу колишньої адміністративної будівлі ДАІ на виїзді з м. Краматорська Донецької області у бік м. Дружківка Донецької області, з усвідомленням того, що зазначені відомості можуть бути використані представниками НЗФ «ДНР» та ЗС РФ під час подальшого ведення бойових дій на території України.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_9 визначена судом першої інстанції за ч.1 ст.2583 КК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить про скасування вироку суду щодо його підзахисного ОСОБА_9 та закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, захисник вважає, що у обвинувальному акті не деталізовано, які саме дії ОСОБА_9 сприяли діяльності террористичної організаціїї т.зв «ДНР», у чому саме полягало його завдання ким вони ставились, кількість виконаних ОСОБА_9 завдань. У диспозиції ч.1 ст.2583 КК України не конкретизовано, які ж саме дії відносяться до сприяння діяльності терористичних організацій, але, вони є у ст.25 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» у вичерпному переліку. Жодна із перелічених у цій статті дій не підпадає під спілкування ОСОБА_9 із своїм вітчимом. Та обставина, що ОСОБА_11 був засудженим вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова як учасник терористичної організації і наразі продовжує свою діяльність після його обміну. Такий вирок та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07.10.2015 року був наданий прокурором після направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 до суду, без дозволу слідчого судді на використання таких матеріалів із іншого кримінального провадження, і своєчасно, у порядку ст.290 КПК України, не були відкриті стороні захисту, що є підставою для визнання цих доказів недопустимими, як і наданий прокурором витяг з ЄРДР з цього приводу.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_9 інкримінується надання інформації своєму вітчиму ОСОБА_13 10 березня 2022 року, з 16 години 03 хвилини по 16 годину 08 хвилин, але, за матеріалами справи, ОСОБА_9 у цей час вже був затриманий ( о 15 годині) і не міг фізично відправляти ніякі повідомлення, оскільки, телефон був вилучений.

Апелянт вважає, що протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 також не можна визнати допустимим доказом, оскільки він проведений у порушення вимог ст.240 КПК України.

Під час апеляційного перегляду:

- обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту у повному обсязі;

- прокурори ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечували проти доводів апеляційної скарги захисника та просили залишити вирок суду без змін як законний та обгрунтований. Крім того, прокурором під час апеляційного розгляду додана копія повідомлення про підозру ОСОБА_11 за ч.3 ст.28-ч.3 ст.1142 КК України від 28 березня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на

правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.2583 України, ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином умотивованими.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження не визнавав свою вину, вона повністю підтверджується:

-даними дослідженого судом першоі інстанції протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2022 року та перегляду відеозапису зазначеної слідчої дії, під час якого ОСОБА_9 показав місце розташування військової техніки та блокпостів ЗСУ, що передавав дані про розташування військових та техніки збройних сил України ОСОБА_11 , однак кому останній передавав далі він не знає та чи пов`язаний він з Росією чи ДНР йому не відомо.

-даними протоколу затримання ОСОБА_9 від 11.03.2022 року, відповідно до якого було затримано ОСОБА_9 , який добровільно передав слідчому мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з тел. НОМЕР_2 (пароль розблокування екрану відсутній) та мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з тел. НОМЕР_8 (пароль розблокування екрану ІНФОРМАЦІЯ_5).

-протоколом огляду речей від 29.03.2022 року, яким встановлено, що предметом огляду є телефон «Huawei» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з тел. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , та при включенні вказаного мобільного телефону на головному екрані з`являються назви встановлених додатків, у тому числі й месенджерів «Telegram» та «Viber». Месенджер «Telegram» на вказаному телефоні з додатком «Plus Messenger» (знімок №1). «Plus Messenger» - неофіційний додаток для обміну повідомленнями на основі «Telegram». «Plus Messenger» доповнює офіційний додаток «Telegram» розширеними функціями: окремі вкладки для чатів, особисті чати, групи, канали, багато опцій для налаштування вкладок. При відкритті месенджера «Plus Messenger» («Telegram») в лівому верхньому кутку значка «Меню» (позначений трьома горизонтальними лініями) відкриваються особисті дані користувача даним телефоном -

ім`я « ОСОБА_14 » та вказаний номер телефону - НОМЕР_2 (Знімок №2). Надалі при відкритті месенджера «Plus Messenger» («Telegram») серед наявних у додатку чатів та каналів був виявлений чат листування з контактом « ОСОБА_15 » та отримані/передані повідомлення. Надалі при відкритті переписки з абонентом « ОСОБА_15 » (за даними ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку, позивний « ОСОБА_11 » з`являється текст переписки ОСОБА_9 із ОСОБА_16 , де ОСОБА_9 , повідомляє про розташування техніки та особового складу ЗСУ на блокпості у м.Краматорську та відповідає на уточнюючи запитання ОСОБА_11 .

При відкритті контакту « ОСОБА_15 » у вказаному месенджері висвітлюється інформація стосовно вказаного абоненту - ID НОМЕР_9 , номер телефону НОМЕР_10 та функція «Уведомления выключены» (Знімок № 5). Надалі, предметом огляду є мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з тел. НОМЕР_8 (пароль розблокування екрану ІНФОРМАЦІЯ_5), який належить ОСОБА_9 . При огляді вказаного телефону інформації, яка може мати значення для даного кримінального провадження не виявлено.

-даними дослідженої судом інформації, наданої заступником командувача об`єднаних сил, підтверджено розташування блок-посту на виїзді з м. Краматорська Донецької області в напрямку м. Дружківка, блок-посту поблизу заводу «Кондиціонер» на виїзді з м. Краматорська в напрямку м. Покровська та в с.Василівка м. Краматорськ

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції і у частині правильності правової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.2583 КК України як інше сприяння діяльності терористичної організації.

Як убачається із змісту апеляційної скарги захисника, викладені у ній доводи є тотожними тим, які заявлялись захисником та ОСОБА_9 під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження. Судом першої інстанції вони були перевірені , висновки по кожному з них належним чином умотивовані і колегія суддів з ними погоджується

Так, суд, перевіряючи зазначені захисником та обвинуваченим обставини щодо дати та часу затримання ОСОБА_9 , встановив, що , під час призначеної судом перевірки можливості застосування до ОСОБА_9 під час затримання незаконних методів фізичного та психологічного впливу слідчим ДБР у м. Краматорську, допитано слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_17 , співробітника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_18 , співробітника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_19 , прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 та встановлено, що ОСОБА_9 було затримано саме 11.03.2022 року та доставлено до приміщення Покровського РВ 2 управління, під час оформлення затримання був присутнім захисник ОСОБА_10 ,, будь яких зауважень з приводу затримання та часу затримання ні ОСОБА_9 ні захисник ОСОБА_10 не заявляли.

Зазначені обставини викладені у постанові старшого слідчого 1-го слідчого відділу ( із дислокацією у м.Краматорську) ТУ ДБР ОСОБА_20 про закриття кримінального провадження від 02 січня 2023 року.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 зазначив, що дана

постанова оскаржувалась ними, але, залишена без змін Донецьким апеляційним судом.

Суд першої інстанції також зазначив, що відомості до ЄРДР за № 0000066 відносно ОСОБА_9 були внесені 11.03.2022 року о 15 годині 11 хвилин, захисник ОСОБА_10 був залучений до захисту ОСОБА_21 на підставі доручення центру з надання безоплатної вторинної допомоги від 11 березня 2022 року, доручення видане о 16 годині 38 хвилин на підставі постанови слідчого від 11 березня 2022 року.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_9 затримано 11.03.2022 року, а в постанові про затримання допущено описку, щодо дати фактичного затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_9 від 11 березня 2022 року, обвинуваченим було добровільно передано слідчим мобільний телефон марки «Huawei» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з сім-картою номер абонента НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім-картою номером абонента НОМЕР_8 із наданням паролів розблокування екрану, що підтверджено підписами обвинуваченого та його захисника у цьому ж протоколі. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_9 та його захисником ОСОБА_10 зафіксовано не було, тому підстав для визнання такого доказу недопустимим - суд не вбачає.

Інформація з телефону обвинуваченого була досліджена у присутності ОСОБА_9 та його захисника шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких було надано за згодою обвинуваченого ОСОБА_9 , який надав свій мобільний телефон та повідомив інформацію щодо пароля розблокування екрану.

Колегія суддів також не убачає наявності зазначених у апеляційній скарзі захисника істотних порушень під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 29.03.2022 року, під час якого ОСОБА_9 у присутності свого захисника добровільно показав місце розташування блок посту, військових та техніки збройних сил України і повідомив, що цю інформацію він передав ОСОБА_22 , який є його вітчимом.

Таким чином, сукупністю зібраних по справі доказів встановлено, що ОСОБА_9 , достеменно був обізнаний про діяльність на території України терористичної організації - т.зв.»ДНР» та належність до неї ОСОБА_11 і сприяв , шляхом направлення текстових повідомлень ОСОБА_11 , місце розташування блокпостів ЗСУ, тобто, сприяв діяльності такої терористичної організації у такій формі.

Підстав для скасування вироку суду, у тому числі, і за наведеними у апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.405.407,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2023 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.2583 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох

місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а для ОСОБА_9 , який утримується під вартою, - у той же строк та спосіб, починаючи з моменту вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4