Справа № 484/1896/23
Провадження № 1-кп/484/230/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актогай Конирадського району Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, затриманого 17.02.2023 року, ухвалою суду від 14.04.2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який згодом продовжено до 05.08.2023 року включно, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України;

за участю: прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_9

потерпілої - ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Уазами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на17.02.2023 року.

17.02.2023 року близько 14.00 години ОСОБА_8 через паркан сусіднього домоволодіння проник на територію двору ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 . Там, побачивши, що ОСОБА_10 виходить з будинку, ОСОБА_8 запропонував їй допомогу по господарству, однак вона йому відмовила. В цей же час ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, вирішив вчинити напад на ОСОБА_10 з метою подальшого заволодіння будь-яким цінним майном або грошовими коштами, що їй належать.

Виконуючи задумане, користуючись тим, що ОСОБА_10 пішла поратись по господарству і не зачинила вхідні двері будинку, ОСОБА_8 незаконно проник всередину будинку ОСОБА_10 , де з вішака зняв рожеву куртку, заховався з нею у спальні і став чекати на потерпілу. Далі ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив і переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, побачивши, що ОСОБА_10 увійшла до будинку, накинув їй на голову рожеву куртку і через неї почав здавлювати шию та груди потерпілої, вимагаючи при цьому гроші, які він мав намір звернути на свою користь.

В цей же час ОСОБА_10 впала на коліна, після чого ОСОБА_8 наніс їй кілька ударів кулаком в обличчя та по тулубу, спричинивши таким чином тілесні ушкодження. Крім того, бажаючи довести серйозність своїх намірів, ОСОБА_8 супроводжував свої дії усними погрозами застосування насильства щодо ОСОБА_10 , небезпечного для життя чи здоров`я особи, які потерпіла ОСОБА_10 сприймала як реальні.

Сприймаючи протиправні дії та погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_8 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_8 дістала з шухляди білий паперовий конверт, в якому зберігала гроші в сумі 4 300 грн. В цей же час ОСОБА_8 вихопив з рук потерпілої цей конверт, забрав з нього гроші і таким чином відкрито заволодів належними потерпілій ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 4 300 грн.

Після цього ОСОБА_8 , маючи намір завадити ОСОБА_10 покликати когось на допомогу і тим самим викрити його злочинні дії, зняв з вішака іншу куртку зеленого кольору і накинув її на голову потерпілої ОСОБА_10 , при цьому одночасно також почав здавлювати курткою шию потерпілої та висловлюючи словесні погрози застосування насильства щодо потерпілої, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, які вона сприймала як реальні та наносячи при цьому удари по різним частинам її тіла.

Таким чином ОСОБА_8 , діючи протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного заволодіння

чужим майном, застосував фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_10 , яке супроводжувалось вимаганням грошових коштів, які він бажав звернути на свою користь та спричиненням тілесних ушкоджень у вигляді садна та синців обличчя, синця лівого передпліччя та усними погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, які вона сприймала як реальні, після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном у вигляді грошових коштів в сумі 4 300 грн. розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 в зазначеному розмірі.

Таким чином ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що не визнає фактичні обставини, викладені в обвинуваченні і не згоден з кваліфікацією його дій, заперечував свою причетність до вказаного злочину.

Так, в судовому засіданні 12.07.2023 року ОСОБА_8 пояснив, що тривалий час за гроші допомагав потерпілій по господарству, пиляв у неї дерева, але вона з ним повністю не розрахувалась, була винна 600 грн. і ніяк не віддавала. Він просив її віддати гроші і якось вона подзвонила і сказала, що 17.02.2023 року отримає пенсію і зможе віддати борг. На виконання домовленості зранку 17.02.2023 року він одягнувся у чистий одяг: чорну куртку і калоші, і близько 08.00 години прийшов до ОСОБА_10 додому. Вона сказала, що грошей у неї нема, тому він обурився і почав голосно кричати матом, після чого потерпіла сказала, щоб він зачекав, зайшла у хату і винесла гроші. Після цього він пішов, потерпілу не ображав, не бив, не душив, у хату не заходив. Ніколи не ображав ніяких пенсіонерів, тому що по селищу надавав їм допомогу за гроші і таким чином забезпечував себе матеріально. Після того він пішов до місцевого магазину, віддав там борг 42 грн., випив 100 грам горілки за 30 грн. і попуткою, за яку заплатив 20 грн., поїхав у м. Первомайськ в гості до доньки. У місті купив доньці троянди, онуці купив іграшку. Крім тих 600 грн. у нього ще було трохи своїх грошей, десь 50-60 грн. Він побув у гостях і поїхав додому. Коли йшов на зупинку, зайшов у магазин біля поліції, там купив 100 грам горілки і бутерброд, викликав таксі і поїхав в смт Підгородна. По дорозі, біля геологів, їх зупинила поліція, він розрахувався з таксистом, заплатив йому 150 грн. і його затримали. У нього ще залишилось трохи грошей, гривень 60-80. Чому назвався іншим прізвищем, не може пояснити, припускає, що у нього заплітався язик. Чому ОСОБА_10 його обмовила, не розуміє, він її не ображав, можливо у неї щось з пам`яттю.

Позиція захисту полягає в тому, що стороною обвинувачення не доведена участь ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину; надані суду докази здебільшого є неналежними, недопустимими, а показання потерпілої і свідків обвинувачення - неправдивими, вони його обмовили, сплутали з іншою людиною.

Оскільки фактично ОСОБА_8 не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, суд дослідив всі докази у справі, надані учасниками кримінального провадження.

Позиція захисту повністю спростовується як показаннями потерпілої, які надані під присягою і після попередження про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом. Натомість, жодного доказу на підтвердження версії захисту суду не надано.

Так, потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що ОСОБА_8 раніше знала, він приходив і за гроші допомагав їй по господарству. 17.02.2023 року вона була вдома у хаті. Потім вийшла на поріг і побачила, що ОСОБА_8 стоїть на порозі, запитала у нього, чого він прийшов. ОСОБА_8 запитав, чи є робота. Вона відповіла, що нема, щоб приходив весною. Вона спустилася з порога і відвернулася, а ОСОБА_8 в цей час, як потім з`ясувалося, зайшов у хату, але вона цього не бачила. Вона взяла дрова, відро і зайшла в коридор. ОСОБА_8 стояв на порозі між кухнею і спальнею і тримав в руках її куртку. Вона запитала, чого він там стоїть і чому з курткою. Він на те відповів, що він не ОСОБА_11 , він ОСОБА_12 , накинув куртку їй на голову і почав курткою її душити. При цьому він говорив: «тебе слід задушити». Вона кричала, а він на те говорив: «кричи, тебе слід задушити, ніхто не прийде». Вона питала - за що, але він не відповів на те. При цьому вона тоді ще стояла. Він казав: «давай гроші, тебе слід задушити». Він вже так її душив, що вона почала задихатися. Вона махнула руками з усієї сили і відштовхнула ОСОБА_8 , тоді він кулаком ударив її в зуби, вона впала, він наступив їй на груди ногою і говорив: «давай гроші», при цьому бив по голові, тягав за коси, руками бив по руках, по голові, по спині, по ногах. Вона намагалась руками послабити його захват, щоб пустити повітря і потім попросила, щоб він її відпустив і вона віддасть йому гроші. Він відпустив її, вона підповзла до шафки, там у конверті було 3 600 грн. її пенсії і ще приблизно 1000 грн. з минулої пенсії. Він забрав усе, після чого іншою курткою, більш старою, яка була на ній, продовжив її душити. Казав: «ти не вийдеш», не випускав її з хати. Потім він все припинив і пішов. Вона хотіла залишити собі 1000 грн., але ОСОБА_8 забрав усе, їй залишилося лише 200 грн., які він не помітив. Стверджує, що не мала заборгованості перед ОСОБА_8 і не розуміє, за що він вимагав у неї гроші. Весь час він говорив: «тебе надо задушити». При цьому свого імені не називав, а називав інше ім`я. Він її душив, тягав за волосся, бив. Вона знає його не так давно. Він живе по сусідству, пиляв у неї вишняки, рвав бур`ян. Років зо два працював у неї по господарству, один раз косив бур`ян. У 2022 році його привів її сусід, щоб він спиляв їй горіх і тоді він допомагав, вона йому платила, іноді він просив дати більше грошей і вона платила. За всі роботи розрахувалася. Конфлікту між ними не було. Вона знала, що його звати ОСОБА_11 , прізвище дізналася вже потім, його назвала їй ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) вже після події, тому що вона бачила, як він вийшов від неї і вона зустріла його на вулиці. Також вона розказала, де він живе. Вона називала його ОСОБА_11 , а він відповідав, що він не ОСОБА_11 , а казав, що він ОСОБА_12 , ОСОБА_15 . Вона не сумнівається в тому, хто на неї напав, добре бачить і точно знає, що це був ОСОБА_8 . Крім грошей, ОСОБА_8 ніяких речей не взяв. При цьому він не просив віддати йому борг. Прийшов до неї близько 14 години. У січні він приходив забрати борг, тоді дома була її дочка і вона винесла йому гроші - 600 грн., до цього ще він приходив забрати 350 грн., так як домовлялися, що він попиляє дрова, а вона розрахується, коли буде пенсія. Вона дійсно у січні була винна йому 600 грн. і 350 грн., але віддала 600 грн. 17.01.2023 року, коли отримала пенсію, а 350 грн. віддала ще раніше. В лютому не мала боргу. В смт Підгородна дійсно проживає ОСОБА_15 , але він до неї не приходив, вона його чотири роки не бачила. Після події до неї приходила жінка ОСОБА_8 , просила, щоб вона його пробачила і вернула їй ті гроші, що він викрав - 4 300 грн., вона написала про це розписку. ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження - синець на руці, синці на шиї. Її направляли до лікаря і лікар її оглянув. Потерпіла пояснила, що сприймала погрози ОСОБА_8 як реальні погрози життю, тому що він її душив, не відпускав і при цьому говорив про те, що її слід задушити, вона дійсно думала, що він хоче її убити, задушити.

Аналогічно про події 17.02.2023 року потерпіла ОСОБА_10 розповіла під час слідчого експерименту, проведеного 18.02.2023 року за її участю, що встановлено судом під час дослідження протоколу слідчого експерименту та перегляду відеозапису слідчого експерименту /т.1 а.с.197-200,202/. При цьому судом не встановлено суттєвих порушень процедури проведення такої слідчої дії, які б могли вплинути на достовірність зазначених доказів.

Саме про такі події зі слів потерпілої ОСОБА_10 зазначено і у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.02.2023 року, в якій вона чітко зазначила, що саме ОСОБА_8 вчинив на неї напад, завдав їй тілесних ушкоджень, вимагаючи гроші і заволодів її грошима в сумі 4 300 грн / т.1 а.с.71/.

Під час проведення огляду місця події - домоволодіння ОСОБА_10 , було встановлено, що такий огляд проведений з дозволу власниці ОСОБА_10 /т.1 а.с.76/ і виявлено обстановку, яка відповідає поясненням потерпілої. Зокрема, біля вхідних дверей стоїть відро з дровами, про яке розказувала потерпіла; у коридорі на вішаку висять куртки, в тому числі і рожева куртка, про яку говорила потерпіла, що саме її ОСОБА_8 накинув їй на голову і нею душив її; відображено розташування кімнат і шафки, в якій зберігалися гроші і на якій залишився конверт від грошей, які забрав ОСОБА_8 ; при цьому на конверті наявна пляма від речовини бурого кольору, візуально схожа на кров. Хід огляду місця події зафіксовано у протоколі огляду /т.1 а.с.77-79/ та додатках до нього - фототаблиці /т.1 а.с.82-93/ і схематичному плані /т.1 а.с.94-95/.

Під час огляду місця події були вилучені конверт з речовиною бурого кольору, окуляри; зліпок сліду підошви взуття; рожеву куртку та куртку світло-зеленого кольору /т.1 а.с.78-79/.

При цьому суд вважає, що огляд місця події був проведений з дотриманням вимог КПК України і при його проведенні не було допущено таких суттєвих порушень закону, за яких складені в результаті його проведення документи необхідно визнати недопустимими доказами. Всі виявлені під час огляду місця події обставини належним чином зафіксовані.

Також під час огляду домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_8 , проведеного з дозволу володільця ОСОБА_16 /т.1 а.с.98/, виявлено і вилучено з дозволу ОСОБА_16 /т.1 а.с.105/ куртку сіро-зеленого кольору зі слідами бурого кольору, що зафіксовано у протоколі огляду місця події /т.1 а.с.99-101/ та фототаблиці до нього /т.1 а.с.102-104/.

Вилучені під час зазначених вище оглядів речі визнані речовими доказами /т.1 а.с.111,141,168/.

Крім того, під час пред`явлення осіб для упізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_10 серед інших осіб однозначно упізнала ОСОБА_8 на фото №3 як особу, яка вчинила на неї напад /т.1 а.с.113-114/.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що знає ОСОБА_8 , хто він і як виглядає. Потерпіла ОСОБА_10 живе по сусідству з її мамою, за 200-300 метрів. У січні-лютому 2023 року 17 числа - день, коли її мама отримує пенсію, тож вона до неї приїхала. Коли вона зайшла до мами, до неї прибігла ОСОБА_10 . У неї на обличчі була кров, одяг був порваний. Вона почала питати, де він. Вона запитала - хто. ОСОБА_10 розповіла про все, а вона відповіла, що коли йшла по вулиці, бачила ОСОБА_18 , він йшов додому і це було близько 14-15 години. Звідки саме він ішов, вона не бачила, але дорога там пряма. Вона зустріла його навпроти домоволодіння ОСОБА_19 , він ішов спокійно, нічого в руках не тримав, вона хотіла поздороватися, але він відвернувся, хоча вони знайомі. ОСОБА_8 раніше працював у потерпілої, коли саме він працював і чи вона з ним розрахувалась - не знає. Потерпіла не сказала, що ОСОБА_8 забрав у неї гроші, але говорила: «подивись, що він зі мною зробив». Кров текла у неї з губи, вона не сумнівалася у тому, хто це був, чітко назвала прізвище ОСОБА_20 , вона його упізнала. Після цього вона та ОСОБА_21 викликали поліцію.

За висновком судово-медичної експертизи № 51 від 21.02.2023 року у ОСОБА_10 виявлено садно і синці обличчя, синець лівого передпліччя, такі тілесні ушкодження могли утворитися у строк, зазначений у постанові слідчого (17.02.2023 року) від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) (руки, ноги і т.п.) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту. Достовірно вказати кількість нанесених ударів неможливо /т.1 а.с.126/.

Наведені вище доказі поза усяким розумним сумнівом переконують суд у тому, що саме ОСОБА_8 прийшов на подвір`я ОСОБА_22 17.02.2023 року близько 14 години, зайшов у будинок, напав на потерпілу, вимагав від неї гроші, застосував до неї насильство і погрожував застосувати насильство, небезпечне для її життя, зокрема - задушити, з метою заволодіти її майном - грошима. При цьому потерпіла сприймала погрози ОСОБА_8 як такі, що реально загрожують її життю та здоров`ю, тому що свої погрози він супроводжував реальними діями, він душив потерпілу і наносив їй удари. При цьому потерпіла не має жодних сумнівів у тому, що напад здійснив саме ОСОБА_8 , адже вона його бачила, знала раніше, упізнала, і це підтвердила свідок ОСОБА_17 . Показання потерпілої послідовні і повністю узгоджуються з дослідженими судом доказами.

Крім того, з розписки, наданої ОСОБА_10 06.03.2023 року /т.1 а.с.187/ вбачається, що вона отримала гроші в сумі 4 300 грн. від ОСОБА_23 , тобто донька ОСОБА_8 повернула потерпілій при свідках саме таку суму, яку за словами потерпілої викрав у неї ОСОБА_8 .

В судовому засіданні донька обвинуваченого ОСОБА_24 та дружина обвинуваченого ОСОБА_16 відмовились давати свідчення на підставі ст. 63 Конституції України, однак свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 в судовому засіданні підтвердили, що в їх присутності донька обвинуваченого ОСОБА_27 передала ОСОБА_10 гроші в сумі приблизно 4 300 грн. в рахунок повернення за свого тата, про що потерпіла написала розписку.

Також судом допитаний свідок ОСОБА_28 , іменем якого називався ОСОБА_8 під час нападу на ОСОБА_10 , і він пояснив суду, що ОСОБА_10 і ОСОБА_8 знає як односельчан. Вони ніколи не сварилися. Поліція запрошувала його проїхати до потерплої на упізнання, щоб вона на нього подивилася і сказала, чи не він на неї напав, тому що вона сказала, що на неї напав ОСОБА_15 . Він погодився, тому що точно в той час як стався напад, дома пиляв дрова. Поліція про це також питала його жінку, що він робив у той час. Він поїхав з поліцією до ОСОБА_10 , вона на нього подивилася і сказала, що вона його не знає, тоді поліція відвезла його додому.

Свідок ОСОБА_29 пояснив суду, що працює таксистом. В лютому 2023 року отримав заказ на таксі від готеля на площі в м. Первомайську до Підгородної. Він під`їхав, побачив там візуально знайомого ОСОБА_8 , вони разом поїхали. ОСОБА_8 розказав, що їздив у місто до доньки, повертається додому. Доїхали до перехрестя і близько 16.00 години його зупинили працівники поліції. Він зрозумів, що поліція зупинила не його як водія, а шукали ОСОБА_8 . Вони забрали ОСОБА_8 , при цьому той назвався не своїм прізвищем, а іншим. Йому ОСОБА_8 за послуги таксі заплатив 200 грн.

Під час упізнання за фотознімками свідок ОСОБА_29 серед інших осіб упізнав ОСОБА_8 , як особу, яку віз з м. Первомайська в смт Підгородна і якого було затримано в його присутносі /т.1 а.с.172/.

Свідок ОСОБА_30 підтвердила суду, що взимку ОСОБА_8 купляв у неї великий букет квітів, говорив, що гроші в нього є, а букет для дочки. Вона той букет запакувала. Потім до неї приходила поліція, показувала фото ОСОБА_8 , вона його упізнала як того, хто купив квіти.

Згідно висновку трасологічної експертизи № СЕ-19/115-23/2797-ТР від 06.03.2023 року /т.1 а.с.132-140/ слід низу підошви взуття з розмірами 138х157 мм, зафіксований на гіпсовому зліпку, залишений низом підошви галоші на ліву ногу, вилученої у підозрюваного ОСОБА_8 .

Оцінивши у сукупності наведені вище докази з точки зору їх належності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про те, що вони поза усяким розумним сумнівом підтверджують обставини вчиненого злочину як вони викладені в обвинуваченні, зокрема в частині часу, місця вчинення злочину, способу проникнення в будинок, умислу обвинуваченого на заволодіння майном потерпілої та застосування до неї насильства і погроз насильства з метою заволодіння її майном, а також в частині дій обвинуваченого, зокрема вчинення насильства щодо потерпілої, внаслідок чого їй було спричинено тілесні ушкодження, та застосування погроз, які вона сприймала як реальні для свого життя. Також цілком підтверджена наявність завданої діями обвинуваченого матеріальної шкоди та її розмір.

Тож суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії за встановлених судом фактичних обставин правильно кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України, оскільки стороною обвинувачення доведені всі елементи зазначеного складу злочину та його кваліфікуючі ознаки.

Суд погоджується з думкою сторони захисту про те, що такі докази, як постанова про відібрання біологічних зразків (крові ОСОБА_8 ) для проведення експертизи /т.1 а.с.123/, протокол отримання зазначених зразків /т.1 а.с.124/, постанова про відібрання біологічних зразків (крові потерпілої) /т.1 а.с.127/, протокол отримання зазначених зразків /т.1 а.с.128/, висновки судово-медичних імунологічних експертиз № 171-і, № 172-і від 06.03.2023 року /т.1 а.с.147-149,154-156/ та № 173-і від 17.03.2023 року /т.1 а.с.162-167/ не мають відношення до обвинувачення, тобто є неналежними доказами, адже вони ані підтверджують, ані спростовують фактичні обставини обвинувачення. Однак, неналежність таких доказів не спростовує наведеного вище висновку суду про доведеність обвинувачення, який ґрунтується на сукупності інших доказів.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, а також данні про особу винного, який раніше не судимий /т.1 а.с.189/; не визнав себе винним, а відповідно не розкаявся у вчиненому, не усвідомив суспільної небезпеки своєї поведінки; не сприяв розкриттю злочину, але повернув викрадене /т.1 а.с.187/; є пенсіонером /т.1 а.с.188/; за місцем проживання характеризується як негативно /т.1 а.с.190/ так і позитивно /т.2 а.с.14/, має сім`ю, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває /т.1 а.с.191,193,194/, має негативний стан здоров`я /т.2 а.с.16/, але інвалідом не являється, на обліку у лікарів-спеціалістів з приводу певних захворювань не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 58 від 21.03.2023 року ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на будь-який психічний розлад не страждав та не страждає на даний час. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння він міг та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує /т.1 а.с.181-186/. Тобто ОСОБА_8 є осудним.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину вперше, негативний стан здоров`я, а також його похилий вік.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку і вважає, що така обставина, як вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження, оскільки наданий суду висновок про стан алкогольного сп`яніння /т.1 а.с.106/ складений на основі огляду, здійсненого після затримання ОСОБА_8 , через більше ніж чотири години після вчинення злочину і такий висновок не свідчить про те, що на момент вчинення злочину ОСОБА_8 був у стані алкогольного сп`яніння. Він був у такому стані на момент затримання.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі, як єдиного виду покарання, передбаченого в даному випадку. Також слід застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене у диспозиції ч.4 ст. 187 КК України як обов`язкове.

Судові витрати за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/115-23/2797-ТР від 06.03.2023 року /т.1 а.с.131/ в сумі 3 586 грн. 82 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь Держави на підставі ст. 124 КПК України.

Необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді, а питання щодо речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Оскільки обвинувачений засуджується до реального відбуття покарання за особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства, з метою забезпечити в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне залишити щодо нього раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбуття покарання обвинуваченому слід обчислювати з моменту затримання та зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 17 лютого 2023 року /т.1 а.с.107/, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Держави судові витрати за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/115-23/2797-ТР від 06.03.2023 року /т.1 а.с.131/ в сумі 3 586 грн. 82 коп. (три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. 82 коп.

Скасувати арешт, накладений 20.02.2023 року ухвалою слідчого судді у справі № 484/1022/23 провадження № 1-кс/484/170/23 на куртку зеленого кольору, на якій наявні сліди речовини бурого кольору, яку упаковано до пакету №WAR1768419 та передано на зберігання до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області /т.1 а.с.117/.

Скасувати арешт, накладений 20.02.2023 року ухвалою слідчого судді у справі № 484/1022/23 провадження № 1-кс/484/169/23 на паперовий конверт, на поверхні якого міститься речовина бурого кольору, який упакований до пакету НПУ №ВУМ 1007578, та на чоловічі окуляри золотистого кольору, які упаковані до пакету НПУ №ВУМ 1007581, гіпсовий зліпок низу підошви взуття, який упакований до пакету №1, рожеву куртку, яку упаковано до пакету НПУ №WAR1768420, куртку темно зеленого кольору, яку упаковано до пакету НПУ №WAR1768421 та передано на зберігання до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області /т.1 а.с.118/.

Скасувати арешт, накладений 20.02.2023 року ухвалою слідчого судді у справі № 484/1022/23 провадження № 1-кс/484/171/23 на галоші чорного кольору, які поміщені у пакет №WAR1768439; грошові кошти в сумі 85 грн (1 купюра 50 грн - ФГ4725951, 1 купюра 20 грн - ЕЄ3849589, 1 купюра 10 грн - №Ц32491191, монета 2 грн., монета 2 грн., монета 50 коп., монета 50 коп.), які поміщені у пакет №ВУМ 1007239; пачку цигарок марки «Compliment Blue 25 ХХL» (запаковану), дві пачки цигарок марки «Compliment Red 20» (відкриті), поміщені у пакет №WAR 1057830 та передані на зберігання до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області /т.1 а.с.122/.

Речові докази в наданій справі: грошові кошти в сумі 85 грн (1 купюра 50 грн - ФГ4725951, 1 купюра 20 грн - ЕЄ3849589, 1 купюра 10 грн - №Ц32491191, монета 2 грн., монета 2 грн., монета 50 коп., монета 50 коп.), які поміщені у пакет №ВУМ 1007239, які вирішено зберігати в металевій шафі №46, що закріплена за слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_31 , та знаходиться в службовому кабінеті №32 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області по вул. Грушевського, 29 в м. Первомайську Миколаївської області згідно постанови слідчого від 20.02.2023 року /т.1 а.с.120/ - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази у справі: гіпсовий зліпок низу підошви взуття, який упакований до паперового ящику з биркою «об`єкт дослідження № НОМЕР_1 », який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 47 /т.1 а.с.142/; зразок крові ОСОБА_8 , який вилучено на бинт в сухому стані, поміщений до паперового пакету №3 та зразок крові у рідкому стані (у шприці), поміщений до паперового пакету №4, скріплені біркою Миколаївського ОБСМЕ, а також зразок крові ОСОБА_10 , вилучений на бинт у сухому стані, поміщений до паперового пакету №6 та зразок крові у рідкому стані (у шприці), поміщений до паперового пакету №7, скріплені біркою Миколаївського ОБСМЕ, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 92 /т.1 а.с.169/, паперовий конверт, на поверхні якого міститься речовина бурого кольору, упакований у пакет НПУ № ВУМ1007578, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Речові докази: пару галош, які поміщені до сейф-пакету №WAR1768439 та які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 47 /т.1 а.с.142/, чоловічі окуляри золотистого кольору, упаковані до сейф пакету № ВУМ1007581 та пачку цигарок марки «Compliment Blue 25 ХХL» (запаковану), дві пачки цигарок марки «Compliment Red 20» (відкриті), поміщені у пакет №WAR 1057830 та передані на зберігання до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 34 /т.1 а.с.171/ - повернути за належністю ОСОБА_8 .

Речові докази: куртку рожевого кольору, поміщену до сейф пакету №WAR1768420, скріплений біркою Миколаївського ОБСМЕ, куртку світло-зеленого кольору з капюшоном жовтого кольору поміщену до сейф пакету № WAR176842, скріплений біркою Миколаївського ОБСМЕ, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 92 /т.1 а.с.169/- повернути за належністю ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: