Справа №591/2674/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/375/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000103 від 31.03.2023 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

24 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 червня 2023 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувавши більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт вважав, що стороною обвинувачення не було доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, що б виправдовувало подальше тримання під вартою підозрюваного.

Зазначав, що ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду не доведений, оскільки стороною обвинувачення не було підтверджено небезпеки переховування підозрюваного чи взагалі наявності в нього таких можливостей. Саме лише обвинувачення у вчиненні злочину та суворість передбаченого нормами КПК України покарання не є підтвердженням ризику переховуватись від органів досудового розслідування.

Вказував, що підозрюваний не залишив місце події, не намагався переховуватись, навпаки щиро розкаюється та сприяє розкриттю кримінального правопорушення, а факти притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності не свідчить про існування ризику переховуватись чи впливати на свідків та потерпілих.

Наголошував, що слідчий у клопотанні не зазначає на яких свідків чи потерпілих підозрюваний може здійснювати незаконний вплив, більше того в доданих до клопотання матеріалах не міститься ні постанови про визнання особи чи осіб потерпілими, ні протоколів допиту свідків.

На думку апелянта, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту міг повністю запобігти ризикам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти вимог скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000103, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30 березня 2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31 березня 2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 квітня 2023 року клопотання слідчого було задоволено та щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 травня 2023 року включно.

18 травня 2023 року строк досудового розслідування в провадженні продовжено в передбаченому законом порядку до 30 червня 2023 року.

24 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 червня 2023 року.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення, кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, в тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, тощо.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Також є такими, що ґрунтуються на матеріалах справи, висновки слідчого судді про об`єктивність причин продовження строку тримання під вартою обумовлено потребами досудового розслідування, яке на час розгляду клопотання не закінчено та ОСОБА_8 перебуваючи на волі може отримати можливість перешкоджати його проведенню.

Суд дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів про те, що доведеними та існуючими і в цей час є ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в достатній мірі обґрунтовано прокурором, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини, йому можуть бути відомі певні відомості пов`язані з цією подією, зокрема, можливі свідки у справі, а також інші необхідна для слідства інформація, обізнаність про яку на цій стадії розслідування все ще може бути використана підозрюваним для негативного впливу на слідство, з урахуванням можливості дослідження доказів в подальшому, в тому числі повторного.

Слідчий суддя правильно звернув увагу на те, що позитивна репутація ОСОБА_8 , його соціальні зв`язки, вік та стан здоров`я, наведених висновків суду не спростовують, з огляду на певну кількість порушень правил поведінки в суспільстві ОСОБА_8 , зумовлених порушеннями ПДР України, в тому числі при керуванні транспортом в стані сп`яніння, а також з огляду на характер обґрунтованої підозри останнього у вчиненні дій в стані сп`яніння, які також призвели до загибелі іншої людини, а підтвердження неможливості утримання особи під вартою внаслідок стану здоров`я, так само як і неможливості надання медичної допомоги в умовах СІЗО, з урахуванням наявних у підозрюваного вад, суду не було наведено.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не було доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, що б виправдовувало подальше тримання під вартою підозрюваного, то їх колегія суддів вважати обґрунтованими не може, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме клопотанням слідчого.

Твердження захисника про те, що підозрюваний не залишив місце події, не намагався переховуватись, навпаки щиро розкаюється та сприяє розкриттю кримінального правопорушення, а факти притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності не свідчить про існування ризику переховуватись чи впливати на свідків та потерпілих не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Щодо доводів апелянта про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може повністю запобігти ризикам, то колегія суддів не може погодитись з висновками захисника про дотримання ним в подальшому покладених на нього обов`язків, у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу та того, що такий запобіжний захід не буде впливати на проведення досудового слідства по кримінальному провадженню.

З огляду на викладені обставини, в супереч доводам захисника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за його вчинення, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому, враховуючи обставини вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, що призвело до незворотніх наслідків загибелі людини, колегія суддів зазначає, що за таких обставин тримання під вартою особи є виправданим.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4