Справа № 455/159/23
Провадження № 1-кп/455/95/2023
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2023 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 15.02.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуманець, Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.254, ч.2 ст.197-1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою її самовільного використання у власних цілях, діючи всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації передачі йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, в період часу з березня по листопад 2006 року, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки у прибережній смузі безіменного струмка, загальною площею 0,7122 га, яка згідно ст. ст. 58, 59, 60, 61 Земельного Кодексу України, ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України належить до земель водного фонду та перебуває у комунальній власності Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, з 17.12.2020 року її правонаступника - Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області в селі Райнова Старосамбірського району Львівської області, на якій без затвердженого проекту, не маючи відповідних дозвільних документів, здійснив будівництво ставків, з метою використання її в подальшому у власних цілях, чим спричинив Чаплівській сільські раді Старосамбірського району Львівської області, з 17.12.2020 року її правонаступнику - Хирівській міській раді Самбірського району Львівської області матеріальну шкоду на загальну суму 6 534,44 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою її самовільного використання у власних цілях, діючи всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації передачі йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, в період в період часу з березня по листопад 2006 року, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, загальною площею 0,7122 га, яка перебуває у комунальній власності Чаплівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, з 17.12.2020 року її правонаступника - Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, на якій не маючи відповідних дозвільних документів, всупереч вимогам ст.91 Земельного Кодексу України, якою регламентовано зобов`язання користувачів забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, без проведення зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки, за допомогою спеціальної техніки здійснив реконструкцію дамби ставка, в результаті чого збільшився рівень води в ставку, відбулось зменшення земельного покриву на даній території та відбулось замулення верхнього родючого шару ґрунту, що унеможливлює використання даної земельної ділянки за цільовим призначенням. Таке використання ОСОБА_3 вказаної вище земельної ділянки призвело до утворення штучних водойм, що унеможливлює подальше використання земель загальною площею 0,7122 га за їх цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, тобто призвело до виведення цих земель з сільськогосподарського обороту, чим спричинив Чаплівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, з 17.12.2020 року її правонаступнику - Хирівській міській раді Самбірського району Львівської області матеріальну шкоду на загальну суму 40 073,36 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання землі, що спричинило втрату її родючості, виведенні земель з сільськогосподарського обороту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття даного кримінального провадження з цих підстав. Зазначає, що свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання, оскільки вважає, що на даний час закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в обвинуваченні.

Представник потерпілого Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, вивчивши обвинувальний акт та матеріали, надані до нього, суд приходить до таких висновків.

Із змісту ч.4 ст.286 КПК України відомо, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Разом із цим, у ч.2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

В ч.3 ст.49 КК України наголошено на тому, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вищезазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49 КК України та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказані кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.254, ч.2 ст.197-1 КК України, мали місце у 2006році.

При цьому, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.197-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину та кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 254 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Відомості про вчинення даних кримінальних правопорушень були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000036 від 15.02.2022 року.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду 01.02.2023.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченим від досудового слідства чи суду по даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався.

Таким чином, оскільки з часу вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень пройшло більше трьох років, то на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені ч.1 ст.49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.254, ч.2 ст.197-1 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 судом відповідно до вимог ч.3 ст.285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності та закрити дане кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільні позови необхідно залишити без розгляду, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі його звільнення позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.254, ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000036 від 15.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.254, ч.2 ст.197-1 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу право звернутися з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1