Справа №760/8137/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого у кримінальному провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, капітан поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000224 від 15 вересня 2022 року, за ч.1 ст. 263 КК України,-

встановив:

Старший слідчий у кримінальному провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовує своє клопотання тим, що відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Досудовим розслідуваннями встановлено, що ОСОБА_5 будучи обізнаним із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від №622 від 21 серпня 1998 року, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 01.02.2023 року при обставинах, які встановити під час досудового слідства наразі не виявилося можливим, перебуваючи у с. Коцюбинське, Бучанського р-ну, Київської обл., більш точну адресу наразі встановити не представилось за можливе, незаконно придбав у невстановленої слідством особи бойові припаси, зокрема, 24 патрони, калібру 9х18 мм.

Цього ж дня, достовірно усвідомивши, що отримані ним предмети є бойовими припасами ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, зберігаючи при собі, незаконно отримані ним бойові припаси, з с. Коцюбинське, Бучанського р-ну, Київської обл., перевіз їх без передбаченого на те законом дозволу до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , після чого почав зберігати 24 патрони, калібру 9х18 мм., без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання.

Так, 16 лютого 2023 року о 08 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено бойові припаси, зокрема, 24 патрони, калібру 9х18 мм.

Згідно з висновком експерта НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/8408-БЛ встановлено, що надані на дослідження 24 патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї, а саме - бойовими пістолетними патронами калібру 9х18, виготовлені промисловим способом. Серед наданих на дослідження 24 патронів, що є патронами калібру 9х18: 8 патронів придатні до стрільби, складові частини 16 патронів придатні до забезпечення проведення пострілу.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

16.02.2023 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

16.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.02.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у домашнього арешту строком до 16.04.2023.

11 квітня 2023 постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва було продовжено строк досудового розслідування до 16 травня 2023 року.

Строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000224 від 15.09.2022, закінчується 16.05.2023 року.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263КК України підтверджується зібраними, під час досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом обшуку від 16.02.2023 р.; протоколом затримання особи в порядку статті 208 КПК України; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 16.02.2023 р.; висновком експерта № СЕ-19/111-23/8408.

В ході досудового розслідування встановлено, що після обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_5 17.02.2023 з особистими речами покинув місце проживання визначене слідчим суддею в межах домашнього арешту та не повернувся, що підтверджується показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які разом проживали за вищевказаною адресою з ОСОБА_5 та рапортом оперативного працівника. На телефонні дзвінки слідчого ОСОБА_5 не відповідав.

З урахуванням викладеного, а також наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720, 00 гривень, оскільки він вчинив злочин, за який законом передбачено покарання строком від 3 до 7 років позбавлення волі та згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На той факт, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не навчається, не працюючий, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини проти громадської безпеки.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку на зазначене вказує те, що він офіційно не працюючий, не має міцних соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також те, що останній вже раніше порушував обов`язки покладені на нього при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини, переховуючись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, про що свідчать наявні в клопотанні матеріали досудового розслідування.

Жоден iз більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720, 00 гривень, просить врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які вказували про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановлено того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України вiд 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не дадуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Підозрюваний пояснив, що працює вахтовим методом, а тому 17.02.2023 року виїхав на роботу. В подальшому, після повернення з роботи місце свого проживання не покидав та виконував усі покладені на нього ухвалою суду обов`язки.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження нормами КПК передбачено застосування заходів забезпечення цього провадження, одним з яких є запобіжні заходи (частина 1, пункт 9 частини 2 статті 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК (частина 1 статті 177 КПК).

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення (стаття 205 КПК). Судове рішення, яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (частина 2 статті 534 КПК).

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які, зокрема, виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (пункт 1 частини 2 статті 200 КПК).

У клопотанні слідчий послався на порушення підозрюваним обов`язків не залишати місце свого проживання з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби.

За своїм змістом клопотання слідчого є клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки у ньому містяться відомості, передбачені як статтею 184 КПК, так і пунктом 1 частини 2 статті 200 КПК.

Виходячи з системного аналізу норм КПК (статті 193, 194, 309), термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18, від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18). У протилежному випадку (оцінка клопотання, виходячи з його назви, а не з суті) зводиться до правового пуризму, тобто до надмірного та необґрунтованого формалізму.

За таких обставин, коли в клопотанні слідчого не зазначено посилання безпосередньо на статтю 200 КПК, суд має керуватись принципом juranovitcuria ("суд знає закони"), за яким незазначення конкретної правової норми чи невірна правова оцінка сторонами правовідносин не є визначальними під час вирішення судом справи та не звільняє суд від обов`язку застосувати при вирішенні справи належні приписи юридичних норм з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 200 КПК України передбачено, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав для його зміни, а саме наявності нових обставин. Обов`язковою умовою зміни запобіжного заходу на більш тяжкий є доведеність того, що раніше застосований запобіжний захід, не забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного/обвинуваченого і наявна об`єктивна необхідність в застосуванні більш суворого запобіжного заходу.

На час розгляду клопотання ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, зі строком дії обов`язків до 16.04.2023 року, не змінена і не скасована.

Слідчий суддя перевіряє лише наявність нових обставин, визначених в ч. 2 ст. 200 КПК України, чи виникли вони після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та чи існували вони під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Таким чином, даних, які б свідчили про достатність підстав для зміни запобіжного заходу, у клопотанні сторони обвинувачення не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені стороною обвинувачення обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193-194, 196, 200, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1