Справа № 562/1732/19
провадження №1-кп/562/185/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

30.08.2023 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000213 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , судимості немає,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 березня 2019 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення бані по АДРЕСА_2 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 брухт чорних металів загальною вагою 125 кг за ціною 05 грн. 20 коп. за 1 кг загальною вартістю 650 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений своєї вини у вчиненій крадіжці не визнав, мотивуючи відсутністю доказів його вини, та по суті пояснив, що в березні 2019 року він разом із ОСОБА_7 знаходився біля ставу в с.Гільча-2 Рівненського району Рівненської області, де на волонтерських засадах вони допомагали облаштовувати етнографічний музей громадської організації «Рівненщина Історична», де також працював неповнолітній ОСОБА_8 , який попросив їх допомоги йому продати металобрухт, запропонувавши відвести метал в м.Здолбунів. Оскільки такі прохання від ОСОБА_8 були не вперше, вони погодилися. Зі слів ОСОБА_8 знайдений ним металобрухт знаходився в траві неподалік від входу в підвал приміщення бані, який вони погрузили в багажник належного ОСОБА_7 автомобіля марки «Ланос». За проданий металобрухт ОСОБА_7 привіз ОСОБА_8 бензин, а йому дав близько 200 гривень. Про те, що металобрухт крадений, він не знав та з приміщення бані його не викрадав, а вилучений в приміщені бані слід його взуття пояснив тим, що заходив туди на прохання ОСОБА_9 , який виявив пошкоджені вхідні двері, та згодом залучався поліцією понятим під час огляду приміщення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, що з урахуванням положень ст.325 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Оцінюючи зібрані в справі докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності суд, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у крадіжці майна потерпілого, яке розцінює як обраний ним спосіб захисту, вважає, що вина обвинуваченого в скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що до них підходив ОСОБА_8 і попросив допомогти завезти автомобілем та здати металобрухт, який він знайшов та лежав біля приміщення бані. Раніше ОСОБА_8 він також допомагав здавати металобрухт, тому погодився. Останній разом із ОСОБА_4 погрузили металобрухт в належний йому автомобіль марки «Ланос», який він здав в пункті прийому металу в м.Здолбунів, отримавши близько 600 грн., з яких придбав для ОСОБА_8 на прохання останнього бензин, ОСОБА_4 віддав 200 грн., а решту залишив собі на витрати. Пізніше на прохання працівників поліції він викупив зданий ним металобрухт та повернув.

Обставини прийняття від незнайомих осіб металобрухту підтвердив свідок ОСОБА_10 .

Водночас, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 щодо обставин відсутності умислу на викрадення чужого майна не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , який свою причетність до викрадення належного потерпілому ОСОБА_6 металобрухту з приміщення бані категорично заперечує. У судовому засіданні він показав, що не він просив ОСОБА_4 допомогти йому продати металобрухт, а саме останній звернувся до нього з проханням допомогти перенести металобрухт та казав, що йому дозволив власник. Також він допоміг погрузити металобрухт в належний ОСОБА_7 автомобіль «марки «Ланос», за що йому дали бензин для бензопили. Перший раз в поліції його допитували без батьків та під тиском, тому розповідав про участь в крадіжці, а в подальшому свої показання щодо співучасті зі ОСОБА_4 в поліції змінив та вони повністю відповідають наданим в судовому засіданні показанням.

Такі показання свідка ОСОБА_8 з огляду на змінену 03 червня 2019 року раніше повідомленої ОСОБА_11 підозри за попередньою змовою та спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України суд вважає логічними та достовірними, які узгоджуються з наданими 09 травня 2019 року свідком ОСОБА_7 в ході досудового розслідування показаннями про те, що саме ОСОБА_4 просив допомогти йому продати металобрухт та при здачі металу в м.Здолбунів останній казав, що це його метал.

Відомості про повідомлення ОСОБА_8 підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення в матеріалах справи відсутні та в ході судового слідства в даній справі сторони провадження таких доказів вчинення 22 березня 2019 року останнім крадіжки майна ОСОБА_6 не надали, а перекладання обвинуваченим вини на іншу особу є способом його захисту від пред`явленого обвинувачення, яке 14 червня 2023 року прокурором було змінено з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.

Інші особи, окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 участі в перевезенні з місця події з АДРЕСА_2 та продажу майна потерпілого не приймали.

Отримання за продане чуже майно коштів свідчить про наявність корисливого мотиву в діях обвинуваченого та відповідно умислу на викрадення чужого майна, на яке він не мав ніякого права.

А доводи захисту щодо відсутності умислу обвинуваченого на вчинення крадіжки, мотивуючи це допомогою неповнолітньому ОСОБА_8 у перевезення належного йому металобрухту, з огляду на встановлені обставини справи, кількість викраденого металу, його вагу та місцезнаходження не є переконливими.

Вина обвинуваченого у скоєному підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами та протоколами слідчих дій, зокрема:

- реєстрацією повідомлення потерпілого ОСОБА_6 та протоколом прийняття його заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку мотора та гідравлічного циліндра з приміщення бані по АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 05 квітня 2019 року, під час якого в у ОСОБА_10 в м.Здолбунів Рівненської області виявлено та вилучено викрадені вироби з металу загальною вагою 125 кг;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 квітня 2019 року, за якими свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як осіб, у яких 22 березня 2019 року близько 18:00 години він придбав вироби з металу загальною вагою 125 кг за 600 грн., привезені автомобілем марки «Ланос».

Вартість викраденого металобрухту підтверджується довідкою ТОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар» про середню закупівельну ціну на брухт чорних металів станом на 22 березня 2019 року в розмірі 5,20 грн. за один кілограм.

Доводи сторони захисту про наявність судимостей у свідка ОСОБА_8 за корисливі злочини на підтвердження причетності останнього до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 судом відповідно до положень ст.88 КПК України відхиляються.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, ухвалою суду від 07 листопада 2018 року ОСОБА_11 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.361 КК України, та згідно ст.89 КК України судимості немає.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого покарання не пов`язаного з обмеження волі у виді громадських робіт.

Поряд з цим, суд бере до уваги, що згідно вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно положень ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Ураховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули вказані строки, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 /вісімдесят/ годин.

Відповідно до положень ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000213 щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України - закрити.

Речові докази по справі, а саме:

- два компресорних насоси та брухт чорних металів загальною вагою 125кг, які повернуто потерпілому ОСОБА_6 на зберігання, залишити законному володільцю.

- кросівки чорного кольору марки «Nike», що належать ОСОБА_8 , та кросівки марки «adidas», що належать ОСОБА_4 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції, повернути законному володільцю;

- дві дактилоплівки зі слідами низу взуття, які зберігаються в кімнаті речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції, знищити.

Документи кримінального провадження №0000213 залишити при справі протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: