ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/630/23 Справа № 199/1383/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_11

потерпілої ОСОБА_12

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001688за апеляційними скаргами потерпілої та прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Ліда Республіка Білорусь, з вищою освітою, яка працює на посаді державного реєстратора в Глеюватській сільській раді, має на утриманні неповнолітню дитину, заміжню, раніше не судиму, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано невинною за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутністю в діях останньої складу кримінальних правопорушень, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Стороною обвинувачення ОСОБА_11 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України, згідно якого остання обвинувачується у вчиненні вищевказаного злочину за наступних обставин.

У 2018 році Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації», , відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 28.08.2018 р.) наказом Міністерства Юстиції України № 3515/5 від 15.11.2018 року акредитовано як суб`єкт державної реєстрації та здійснювало повноваження у сфері державної реєстрації прав.

25.10.2018 р. Обласним комунальним підприємством «Софіївське бюро технічної інвентаризації» в особі начальника ОСОБА_15 з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено трудовий договір № 3, яким прийнято останню на посаду державного реєстратора вказаного комунального підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019 р.) акредитовані суб`єкти можуть здійснювати повноваження по забезпеченню: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Також відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019 р.) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Так, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та Примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_11 , працюючи на посаді державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» була службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Державний реєстратор Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_11 , будучі службовою особою, незважаючи на вимоги діючого законодавства, стала на шлях злочинної діяльності та умисно вчинила злочин у сфері службової діяльності.

25.06.2019, приблизно о 13 год. 47 хв. до державного реєстратора ОСОБА_11 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Світлогірська, 74, каб. № 118, звернувся уповноважений АТ «Укрсоцбанк», , ОСОБА_16 , яка діяла на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 № 1953 від 01.03.2019, з заявою № 34703407 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, а саме: буд. АДРЕСА_2 , до якої також надала: копію договору кредиту № 9/119-6 від 24.03.2006, копію іпотечного договору № 186 від 24.03.2006, копію повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 22.03.2018, копію квитанції № 0.0..1 від 25.06.2019 про сплачення адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, копію квитанції № 0.0..1 від 25.06.2019 про сплачення адміністративного збору за державну реєстрацію права власності, копію звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості та земельної ділянки вказаного домоволодіння.

27.06.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе, державним реєстратором ОСОБА_11 , під час розгляду зазначеної заяви, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено наявність інформації щодо заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій з відчуження нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , внесеної на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 у справі № 199/4287/18.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019), передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 25 цього Закону проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Водночас, відповідно до п. 12 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Також відповідно до абз. 2 п. 17 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна.

В цей час, незважаючи на заборону вчинення зазначених реєстраційних дій, у державного реєстратора ОСОБА_11 винник злочинний умисел, направлений на зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, використання службовою особою влади, всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, а саме: провести державну реєстрацію права власності нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 за АТ «Укрсоцбанк».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 27.06.2019, приблизно о 14 год. 12 хв., державний реєстратор ОСОБА_11 , перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для АТ «Укрсоцбанк» (матеріали відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053), достовірно знаючи про те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 у справі № 199/4287/18, заборонено вчинення будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , порушуючи вимоги п. 2 ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019), п. 12, абз. 2 п. 17 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, прийняла рішення № 47642902, яким провела державну реєстрацію права власності вказаного вище домоволодіння за АТ «Укрсоцбанк».

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, державний реєстратор ОСОБА_11 , засвідчила зазначене рішення про державну реєстрацію № 47542902 від 27.06.2019 своїм підписом та скріпила його гербовою печаткою, після чого внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку експерта № 19/104-10/4/12 від 22.01.2020 року, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 25.06.2019 рік, могла складати 471420 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ, що на час скоєння кримінального правопорушення більш ніж в 490 разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Внаслідок зазначених злочинних дій державного реєстратора ОСОБА_11 , із власності потерпілої ОСОБА_12 вибуло нерухоме майно, а саме: буд. АДРЕСА_2 , вартістю 471420 гривень 00 копійок, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і станом на 2019 рік, відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Своїми умисними діями ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувальний акт.

Відповідно до зміненого обвинувального акту від 1 червня 2022 року, ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 ч. 2 КК України, за наступних обставин.

В 2018 році Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації», , відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 28.08.2018), наказом Міністерства Юстиції України № 3515/5 від 15.11.2018 року, акредитовано як суб`єкт державної реєстрації та здійснювало повноваження у сфері державної реєстрації прав.

25.10.2018 Обласним комунальним підприємством «Софіївське бюро технічної інвентаризації», в особі начальника ОСОБА_15 , з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено трудовий договір № 3, яким прийнято останню на посаду державного реєстратора вказаного комунального підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) акредитовані суб`єкти можуть здійснювати повноваження по забезпеченню: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Так, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та Примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_11 , працюючи на посаді державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації», являлась службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями.

Державний реєстратор Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_11 , будучи службовою особою, неналежно виконуючи у межах своїх повноважень надані за посадою службові обов`язки, вчинила кримінальне правопорушення.

Так, 25.06.2019, приблизно о 13 год. 47 хв., до державного реєстратора ОСОБА_11 , за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Світлогірська, 74, каб. № 118, звернулась невстановлена особа, надавши в якості документу, який посвідчує особу, копію паспорта громадянина України на ОСОБА_16 , яка діяла в інтересах АТ «Укрсоцбанк», , на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 № 1953 від 01.03.2019, з заявою № 34703407 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, а саме: буд. АДРЕСА_2 , до якої також надала: копію договору кредиту № 9/119-6 від 24.03.2006, копію іпотечного договору № 186 від 24.03.2006, копію повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 22.03.2018, копію квитанції № 0.0..1 від 25.06.2019 про сплачення адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, копію квитанції № 0.0..1 від 25.06.2019 про сплачення адміністративного збору за державну реєстрацію права власності, копію звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості та земельної ділянки вказаного домоволодіння.

27.06.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе, державним реєстратором ОСОБА_11 , під час розгляду зазначеної заяви, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено наявність інформації щодо заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій з відчуження нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , внесеної на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 у справі № 199/4287/18.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019), передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 25 цього Закону проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Водночас, відповідно до п. 12 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Також відповідно до абз. 2 п. 17 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна.

Того ж дня, 27.06.2019, приблизно о 14 год. 12 хв., державний реєстратор ОСОБА_11 , перебуваючи на своєму робочому місці, будучи службовою особою, неналежно виконуючи у межах своїх повноважень надані за посадою службові обов`язки, достовірно знаючи про те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 у справі № 199/4287/18, заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , через неналежну обізнаність вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно порушила вимоги п. 2 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) в частині «державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення»; в порушення ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) в частині «проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна»; в порушення п. 12 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, в частині «розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав»; в порушення абзацу 2 п. 17 «Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, в частині «у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна», достовірно знаючи про те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2018 у справі № 199/4287/18, заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , та вважаючи свої дії правомірними, не зупинила державну реєстрацію, а прийняла рішення № 47642902, яким провела державну реєстрацію права власності вказаного вище домоволодіння за АТ «Укрсоцбанк».

Після цього, державний реєстратор ОСОБА_11 , перебуваючи на своєму робочому місці, будучи службовою особою, неналежно виконуючи у межах своїх повноважень надані за посадою службові обов`язки, та вважаючи свої дії правомірними, засвідчила зазначене рішення про державну реєстрацію № 47542902 від 27.06.2019 своїм підписом та скріпила його гербовою печаткою, після чого внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку експерта № 19/104-10/4/12 від 22.01.2020 року, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 25.06.2019 рік, могла складати 471420 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ, що на час скоєння кримінального правопорушення більш ніж в 490 разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Таким чином, державний реєстратор ОСОБА_11 , будучи службовою особою та неналежно виконуючи у межах своїх повноважень надані за посадою службові обов`язки, вчинила дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності вищевказаного нерухомого майна, а саме: буд. АДРЕСА_2 , чим спричинила законним правам та інтересам потерпілої ОСОБА_12 збитки на суму 471420 гривень 00 копійок, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і станом на 2019 рік, відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Своїми ненавмисними діями, ОСОБА_11 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Вироком суду ОСОБА_11 визнано невинною за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутністю в діях останньої складу кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що суд безпідставно визнав недостовірними покази потерпілої щодо суми боргу; потерпіла, використовуючи засіб забезпечення провадження у вигляді заборони відчуження будинку, в порядку цивільного судочинства вчинила процесуальні дії, які унеможливили перереєстрацію будинку ОСОБА_12 на підставі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказує, що протиправність дій ОСОБА_11 підтверджує наказ Міністерства юстиції України від 02.01.2020 року № 15/5, який останньою не оскаржувався. Звертає увагу, що ОСОБА_11 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, крім того в діях ОСОБА_11 вбачається склад злочину, передбаченого ст. 382 КК України. Вказує, що суд не надав можливість прокурору висловитись в судових дебатах, чим порушив засади змагальності. Просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_11 визнати винною за ч. 2 ст. 367 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з державною реєстрацією строком на 2 роки та зі штрафом у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн., на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_12 вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що наказ Міністерства юстиції про скасування державної реєстрації права власності є беззаперечним доказом вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину. Зазначає, що суд не роз`яснив їй права підтримувати обвинувачення, яке було первинним висунуто ОСОБА_11 ; суд не усунув протиріч між показами обвинуваченої та свідка ОСОБА_16 ; представники «Укрсоцбанка» заяву про перереєстрацію будинку не подавали; суд для з`ясування всіх обставин не призначив почеркознавчу експертизу, у зв`язку з чим допустив неповноту судового розгляду. Вказує, що в діях ОСОБА_11 наявний склад саме ч. 2 ст. 364 КК України, а тому висновки суду в цій частині безпідставні. Просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Захисником ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_11 , подано заперечення на апеляційну скаргу потерпілої, в яких він вказує, що апеляційна скарга безпідставна та задоволенню не підлягає. Зауважує, що підстав для призначення експертизи почеркознавчої в даному провадженні немає; висловлює доводи, аналогічні своїм запереченням на апеляційну скаргу прокурора. Просить апеляційну скаргу потерпілої залишити без задоволення, вирок суду залишити без змін.

Захисником ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_11 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він вказує, що апеляційна скарга безпідставна та задоволенню не підлягає. Зазначає, що ухвала про забезпечення цивільного позову зареєстрована в реєстрі як обмеження, а не як заява, а тому не бралась ОСОБА_11 до уваги. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вирок суду залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурори та потерпіла підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисники заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_12 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приписами ст. 370 КПК України визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості, вмотивованості судового рішення та убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Статтею 7 КПК України передбачено, що одними із загальних засад кримінального провадження, крім інших, є верховенство права, законність та доступ до правосуддя.

В свою чергу, положення ч. 1 ст. 9 КПК України встановлюють, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Під час судового розгляду суд, дотримуючись вимог статті 22 КПК України, зобов`язаний забезпечити потерпілому, як і іншим учасникам провадження, необхідні умови для реалізації його процесуальних прав, у тому числі вираження правової позиції, яка може мати вирішальне значення для справи. У подальшому під час прийняття рішення в нарадчій кімнаті суд повинен виходити з відповідної позиції, висловленої на попередніх стадіях процесу і відображеної в наявних у матеріалах справи документах.

У разі зміни прокурором обвинувачення з публічного на приватне суд повинен насамперед виконати загальні вимоги, встановлені статтею 338 КПК України. Зокрема, якщо зміна передбачає кваліфікацію дій обвинуваченого як менш тяжкого злочину, головуючий згідно із частиною третьою цієї статті зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі. У цьому випадку потерпілого також необхідно поінформувати щодо особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у тому числі зумовлених його позицією правових наслідків для провадження.

За таких обставин потерпілий може вільно обрати на власний розсуд один з альтернативно можливих варіантів поведінки: підтримати початково висунуте публічне обвинувачення з кваліфікацією злочину як більш тяжкого; підтримати змінене, тобто приватне обвинувачення; відмовитися від притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності; не вчиняти жодних юридично значущих дій.

Підтримання потерпілим будь-якого з обвинувачень - як початкового, так і зміненого, є проявом його позиції про застосування щодо обвинуваченого заходів кримінальної репресії. Відповідна позиція, а також волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності, з яким особа, що зазнала шкоди, зверталася в будь-якій формі до правоохоронних органів і від якого в подальшому не відмовилася, є підставою для продовження кримінального провадження після зміни його форми з публічної на приватну. В означеному випадку суд наділений повноваженнями ухвалити за результатами судового розгляду обвинувальний вирок із кваліфікацією діяння як злочину, визначеного у частині першій статті 477 КПК України.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, 17 червня 2022 року після оголошення зміненого обвинувального акту в порушення ч. 3 ст. 338 КПК України суд не роз`яснив потерпілій ОСОБА_12 її право підтримувати раніше висунуте обвинувачення. З цих підстав потерпіла подала заяву про відвід головуючого судді, в задоволенні якої ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 липня 2022 року було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що невиконання судом імперативних обов`язків, зазначених у ч. 3 ст. 338 КПК України є істотним порушенням вимог процесуального закону, оскільки позбавляє потерпілого фундаментального права змагальності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора та потерпілої щодо приналежності державного реєстратора до службових осіб колегія суддів виходить з наступного.

Кримінальний кодекс України (далі КК) оперує поняттям «службова особа» (згідно ст. 18 КК України службовими особами визнаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представників влади або місцевого самоврядування, а також постійно або тимчасово займають в органах держвлади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом).

Водночас, згідно з приміткою до ст. 364 КК України службовими особами в ст.ст. 364, 365, 368, 3682, 369 КК є, зокрема, особи, які займають постійно чи тимчасово на державних або комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням.

Згідно абз. 4, 5 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про хабарництво» адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Оскільки державний реєстратор, виступаючи від імені держави при здійснені повноважень щодо перереєстрації приватного майна, фактично вирішує його долю, він виконує адміністративні обов`язки, а тому є службовою особою в розумінні примітки до ст. 364 КК України.

Державний реєстратор у силу свого правового статусу не може сліпо слідкувати документам тих органів, які їх видали. За нього несе відповідальність держава, а тому він повинен виконувати функціональні обов`язки в межах своєї компетенції для того, щоб надати учасникам обороту нерухомості державні гарантії охорони та захисту їх прав на нерухомість. Натомість, за встановлених фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що внаслідок протиправних дій при державній реєстрації буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , остання зазнала неправомірного втручання в її права, і лише засобом адміністративного впливу, шляхом оскарження дій державного реєстратора ОСОБА_18 , ОСОБА_12 відновила свої порушені права.

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Як зазначено вище, відповідальність за ст. 367 КК України наступає лише у випадку якщо дії, невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, тобто за наявності причинного зв`язку між діянням особи та наслідками, передбаченими у цій статті.

З матеріалів провадження вбачається, що 25.10.2018 року обласним комунальним підприємством «Софіївське бюро технічної інвентаризації» в особі начальника ОСОБА_15 з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено трудовий договір № 3, яким прийнято останню на посаду державного реєстратора вказаного комунального підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019 р.) акредитовані суб`єкти можуть здійснювати повноваження по забезпеченню: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи, для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником ;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019 р.) державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

ОСОБА_11 , працюючи на посаді державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації», була службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Вищевказаним обставинам судом першої інстанції не надано належної оцінки, внаслідок чого суд прийшов до передчасного висновку про відсутність у ОСОБА_11 під час виконання посадових обов`язків державного реєстратора статусу службової особи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не перевірено усіх доводів сторін кримінального провадження, не проведено всебічного та повного аналізу обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки за критеріями ст. 94 КПК України як кожному доказу, так і сукупності доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції відносно неналежності наказу Міністерства юстиції України від 02 січня 2019 року № 15/5, оскільки згідно даного наказу скасовано рішення від 27 червня 2019 року, прийняте державним реєстратором ОКП «Софіївське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_11 , висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Дані рішення презюмують наявність порушення закону з боку ОСОБА_11 , а тому й повинні бути предметом дослідження в суді.

Тобто фактично суд першої інстанції визнав недопустимим доказом наказ, який фактично містить доказову інформацію про допущені ОСОБА_11 порушення вимог законодавства при державній реєстрації буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , що є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушення вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що наведені вище порушення КПК України судом першої інстанції є істотними, такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що тягне за собою безумовне скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції місцевому суду слід ретельно, використовуючи усі процесуальні можливості, здійснити перевірку доводів апеляційних скарг потерпілої та прокурора, після чого з урахуванням усіх обставин і вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, ухвалити законне, обґрунтоване, і належним чином вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_11 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: