Справа № 206/2731/23
Провадження № 1-кп/206/172/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000304 від 23.05.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України було введено воєнний стан, у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 19 лютого 2023 року продовжено строком на 90 діб.

В результаті чого, Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено та розпочато проведення загальної мобілізації, у т.ч. на території Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Так, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, офіцером молодшим лейтенантом запасу, зарахований у запас 27.01.2016 року на підставі Атестаційного листа Індустріально-Самарського ОРВК м. Дніпропетровськ, відповідно до п.2, ч.1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, прибув 25 квітня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де пройшов військово-лікарську комісію. Відповідно до протоколу №33 від 09.05.2022 року, ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби. В результаті чого, 11.04.2023 року, ОСОБА_4 було вручено особисто під підпис повістку про явку на 09 годину 00 хвилин 24.04.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення до військової частини НАВС, з метою проходження навчання та подальшого проходження служби в лавах ЗСУ.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст. 1, 10, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 24.04.2023 та в подальшому не прибув в указаний час до місця призову.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

13.07.2023 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000304 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості на підставі ст.468,469,472 КПК України, в якій сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Прокурор в судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості підтримали в повному обсязі.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч.5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно

до ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно

до ст. 67 КК України відсутні.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст. 336 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в ході досудового розслідування так і в суді обвинувачений свою провину в скоєнні інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, які викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні доказами кримінального провадження. Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без примусу, умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства та діючого законодавства. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст. 474 КПК України не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ст. 336 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, з покладанням на нього виконання обов`язків в порядку ст. 76 КК України .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 374, 475 КПК України, ст. 336 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.07.2023 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000304.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13.07.2023 міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1