Справа № 570/3154/21
номер провадження 1-кп/570/68/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

03 червня 2021 р. близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 , за місцем свого проживання, перебуваючи на подвір`ї господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс своїй дружині ОСОБА_6 не менше 10 ударів руками та ногами в область голови та тіла останньої, внаслідок чого заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального проступку не визнавав. В подальшому звернувся до суду вказавши про визнання своєї винуватості у пред`явленому йому обвинуваченні. Пояснив, що дійсно за вказаних обставин наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, оскільки бу незадоволений способом життя дружини та щодо її участі у вихованні дитини. Після запровадження воєного стану в Україні його дружина (потерпіла) із дитиною виїхала закордон, можливості спілкування з ними в нього (підсудного) немає. На даний час усвідомлює протиправність своїх дій. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, якому брала участь, повідомила, що являється колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким прожила в шлюбі 8 років та виховує спільну дитину. Пояснила, що протягом пів року до події між нею та її чоловіком ОСОБА_5 часто виникали сварки та конфлікти. В день події ОСОБА_5 приїхав забрати свої речі та автомобіль, на що вона (потерпіла) вихоплювала в нього з рук ключі від авто та інші речі, після чого ОСОБА_5 відштовхнув від машини, кинув її на асфальт та наносив удари руками та ногами, внаслідок чого розсік їй лоб, за волосся затягнув в будинок. Звернулась в поліцію наступного дня або через день після події. Тобто потерпіла своїми поясненнями підтведив заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , за вказаних обставин. В подальшому звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Зазначила, що запідяна шкода їй не відшкодована. Цивільний позов не подано.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою потерпілої та обвинуваченого. Повідомила, що обвинувачений з потерпілою проживали разом, часто чула їх сварки через стіну, в більшості випадків жіночий крик. В той день, очевидцем події не була, про дані обставини дізналась від поліцейських та ОСОБА_6 , яка показувала фото побоїв (біля скроні) та говорила, що це її побив ОСОБА_5 .

Із протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 11.06.2021 р. із додатком - фототаблицею (а.с. к.п. 15-17) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої діїОСОБА_8 повідомив, що 03.06.2021 р. приблизно о 14 год. 10 хв. він перебував у с. Грушвиця Перша на вул. Центральна Рівненського району Рівненської області, та рухався вказаною вулицею додому, коли підійшовши до першого будинку під АДРЕСА_3 де проживає знайомий ОСОБА_9 , він почув жіночі крики та нецензурну лайку, підійшовши ближче до паркану свідок помітив конфліктну ситуацію між ОСОБА_10 яка кричала, та побігла до автомобіля марки «Део Ланос», та її чоловіком ОСОБА_11 , та в даній конфліктній ситуації ОСОБА_9 штовхнув на землю свою дружину ОСОБА_12 яка впала та вдарилася ліктями об землю, та потім ОСОБА_9 підійшов до дружини та вдарив її кулаком правої руки в область обличчя, після чого три чи чотири рази вдарив її своїми ногами, правою та лівою, в область тулуба та куприка, так як ОСОБА_13 захищалася від ударів руками та намагалась встати.

Проведення слідчого експерименту відбувалося у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, а не лише виключно проголошення свідком пояснень з метою їх процесуального закріплення.

Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами по справі. Відомості, які вказують про надання вказаними свідками неправдивих показань з метою обмовити підсудної не встановлено. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків в судовому засіданні не виявлено.

З висновку судово-медичної експертизи №487 від 04 червня 2021 р. (а.с. к.п. 23-24) вбачається, що у гр. ОСОБА_6 було виявлено ушкодження: у вигляді забою м`яких тканин з наявністю рани на лобній ділянці голови справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також садна на переніссі, крововиливу на правому плечі, на лівій гомілці, на передній поверхні правого колінного суглобу, на правій гомілці з садном на його фоні, садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу в ділянці правої лопатки, в ділянцікрила правої здухвинної кістки, осаднення шкіри в поперековій ділянці справа та в ділянці нижньої частини поперекового відділу хребта, які як кожне окремо, так і у своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи, проведення допиту свідків, огляд речових доказів - сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів у більшому обсязі по даному кримінальному провадженні.

З`ясувавши обставини справи, із урахуванням наведеного, оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності,суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК , як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає можливим визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК слід віднести вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, данні про особу винного, те що він раніше не судимий, його характеристику, ставлення до своїх дій та їх наслідків на даний час, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, із урахуванням думки прокурора, доводів захисника, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 слід обрати йому покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності у виді штрафу, в розмірі, визнченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ст. 395 КПК України. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1