н/п 1-кс/490/4807/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/595/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

06 червня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській областіОСОБА_4 , погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Макіївка Донецької області, УРСР, зареєстрованого за адерсою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР»,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002036 від 27.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 13.03.2022, за не встановлених обставин зайняв посаду військовослужбовця 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», тим самим, усвідомлюючи, що в умовах триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, перейшов на бік ворога, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Так, у порушення вищевказаних норм міжнародного гуманітарного права, на початку квітня 2022 року, але не пізніше ніж 12.04.2022 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем підрозділу 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», позивний « ОСОБА_7 », діючи спільно з командиром вищевказаного підрозділу ОСОБА_8 , позивний « ОСОБА_9 », командиром розвідувального загону ОСОБА_10 , позивний « ОСОБА_11 » та іншими невстановленими військовослужбовцями підрозділу 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», позивні «Чорний», «К1», « ОСОБА_12 », «ВДВ», «Одеса», «Афган», «Рамазан» та ін., перебуваючи на тимчасово окупованій території села Олександрівка Баштанського району Миколаївської області, вчиняли дії, направлені на пошук та незаконне затримання з метою подальшого застосовування заборонених міжнародними нормативними актами методів фізичного та психологічного примусу, а саме насилля над життям, честю та гідністю особи, щодо місцевих мешканців Баштанського району Миколаївської області, які мали відношення до Збройних Сил України чи брали участь в Антитерористичній операції чи Операції об`єднаних сил. Зокрема, у денний час доби 12.04.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», разом з іншими невстановленими військовими вищевказаного підрозділу, які будучи підлеглими ОСОБА_8 , за його відома, котрий в силу займаної посади був достовірно обізнаний, що на виконання умов вказаного злочинного плану, який мав на меті виявлення та вчинення акту насильницького зникнення, після чого допускались застосування актів фізичного насилля, що принижують людську честь та гідність до осіб, які мали відношення до Збройних Сил України чи брали участь в Антитерористичній операції чи Операції об`єднаних сил, проте не беруть участі в бойових діях в лавах Збройних Сил України, прибули на територію одного з сіл Баштанського району Миколаївської області з метою вчинення актів насильницького зникнення щодо місцевих мешканців вказаного селища - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Так, у денний час доби 12.04.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими військовослужбовцями підрозділу 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», за відома ОСОБА_8 , перебуваючи у вищевказаному населеному пункті були завідомо обізнаними, що ОСОБА_13 являється цивільною особою, який не виконував та не сприяв виконанню будь-яких бойових задач, був одягнений у цивільний одяг, займався цивільними справами та не мав можливості чинити опір, як наслідок підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок загрози його життю. Окрім того, у денний час доби 12.04.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими військовослужбовцями підрозділу 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», які були підлеглими ОСОБА_8 , з відома останнього, прибули на територію домоволодіння, де разом зі своєю сім`єю проживав ОСОБА_14 . Злочинці при цьому були достовірно обізнаними, що потерпілий є цивільною особою, який не виконував та не сприяв виконанню будь-яких бойових задач, був одягнений у цивільний одяг, займався цивільними справами та не мав можливості чинити опір. Водночас вищевказані військовослужбовці ЗС РФ, без інформування зрозумілою потерпілому мовою про причини вжиття таких заходів, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з відома ОСОБА_8 і з використанням погроз застосування зброї, здійснили акт насильницького незаконного затримання ОСОБА_14 , зв`язавши руки будівельними стяжками, чим спричинили тим самим фізичних та емоційних страждань, після чого відвели на територію місцевого току, що знаходиться в одному з сіл Баштанського району, де зв`язавши очі утримували в залізній клітці протягом 3-4 годин з метою подальшого транспортування до с. Олександрівка, чим порушили приписи ч. 4 ст. 11 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року. В подальшому, вищевказані військовослужбовці ЗС РФ, діючи відповідно до спільного злочинного умислу та обумовленого завчасно плану дій, протягом тривалого часу (близько десяти днів) із відома ОСОБА_8 , з метою подолання будь-якого опору з боку незаконно затриманих цивільних осіб, шляхом завдання психологічного та фізичного страждання та отримання від останніх у подальшому зізнавальних показів щодо їх участі у АТО (ООС) та взаємодію з ЗСУ, утримували ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у нелюдських умовах, а саме: у холодних господарських приміщеннях, без доступу до свіжого повітря їжі води та в антисанітарних умовах, із зав`язаними руками, з використанням пластикових (будівельних) стяжок. Окрім того, після незаконного арешту ОСОБА_13 , що відбувся за сприяння ОСОБА_6 та поміщення останнього до погребу на території вказаного домоволодіння, невстановлені військовослужбовці підрозділу 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», позивні «К1» та «Рамазан», з відома ОСОБА_8 , допитали потерпілого щодо його участі в АТО та ООС, а також роздягнули з метою огляду на предмет наявності татуювань на тілі, після чого застосували фізичне насилля у вигляді нанесення ударів руками по різних частинах тіла. В подальшому, у період утримання, до ОСОБА_13 систематично застосовувалось катування, у вигляді нанесення ударів руками, та з використанням інших предметів таких як кастет чи приклад автомату, по різним частинам тіла, душення поліетиленовою плівкою, застосування електрошокеру, що спричиняло останньому фізичного болю та моральних страждань. Таким чином, починаючи приблизно з 12.04.2022 (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_6 , діючи умисно, з власних ідеологічних мотивів, направлених на впровадження та реалізацію окупаційної політики держави-агресора на тимчасово окупованій території Миколаївської області, перебуваючи на окупованих територіях населених пунктів Баштанського району Миколаївської області, діючи у межах раніше розробленого злочинного плану, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами з числа представників 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР», позивні « ОСОБА_15 », «К1», « ОСОБА_12 », «ВДВ», ОСОБА_16 , «Рамазан» та ін., з відома командира підрозділу ОСОБА_8 , в порушення норм міжнародного гуманітарного права, достовірно знаючи що вони фактично здійснюють незаконне затримання, позбавлення волі, катування цивільних осіб, був обізнаний, брав безпосередню участь та сприяв вчиненню таким діям.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала. Додатково прокурор пояснила, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 15 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання, 10.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Відповідно до інформації 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області, з допиту свідків та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

22.05.2023 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30.11.2022 (за адресою: Миколаївська область, с. Олександрівка, вул. Паркова 3 ); протоколом огляду місця події від 30.11.2022 (за адресою: Миколаївська область, с. Олександрівка, вул. Миру, 30); висновком експерта з приводу проведення судової - молекулярної експертизи від 20.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2022 за участі потерпілого ОСОБА_14 ; відповіддю на доручення слідчого № 64/20-8755 від 08.12.2022 1 відділ ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області; відповідь на доручення слідчого № 64/20-165 від 10.01.2023 1 відділ ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області; протоколом огляду інтернет-ресурсу особистої сторінки в соціальній мережі «Односкласники», на ім`я « ОСОБА_17 »; ротоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_18 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_14 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_22 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_22 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2023 за участі потерпілого ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочини один з яких є особливо тяжким, відповідальність за який передбачена у виді позбавлені волі до 15 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі, також підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, та може продовжити виконувати завдання представників РФ чи на власний розсуд вчиняти дії з метою закінчення свого злочинного умислу, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1