Справа № 392/130/23
Провадження № 1-кп/392/145/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злинка, Маловисківського району Кіровоградської області, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, 29.01.2021 року до Маловисківського районного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме носу потерпілого, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, припухлості м`яких тканин носа, що відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що він 01.01.2023 перебував за в АДРЕСА_1 , де святкували з друзями Новий рік, та у нього з потерпілим ОСОБА_6 раптово виник конфлікт, бо той «щось не те» сказав, та він вдарив його кулаком в сторону обличчя ніс. Відповідні висновки для себе зробив, на наступний день поспілкувалися, наразі потерпілий жодних претензій до нього не має. У вчиненому розкаявся, просив призначити покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків, вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено. З`ясувавши позиції прокурора, обвинуваченого та захисника, потерпілого, у наданій на адресу суду заяві, в якій претензій майнового характеру до ОСОБА_7 не має, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання: схильний до вживання алкогольних напоїв та вчинення хуліганських дій, офіційно не працює, не одружений, проживає разом з матір`ю, вітчимом та братом, на диспансерних обліках у кабінеті нарколога та психіатра КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, раніше не судимий, 29.01.2021 року до Маловисківського районного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Висновок про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, позиції потерпілого, викладеній у заяві, який зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді штрафу, в межах санкції статті ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому судом враховуються відомості про майновий стан обвинуваченого, його (обвинуваченого) ствердження під час виступу у судових дебатах про можливість сплатити штраф, , а також суд бере до уваги, що саме такий вид покарання сприятиме наповненню державного бюджету України, та в подальшому такі кошти зможуть бути використані на потреби Збройних сил України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 саме такого виду та розміру покарання буде справедливим, необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарати останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_8

суддя