Справа № 645/1339/22
Провадження № 1-кп/645/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений судом.

Прокурор ОСОБА_3 18.08.2023 року звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні всі підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримала заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив суд відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з недоведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав вказані ризики не підтвердженими жодними доказами та просив суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, не позбавлений із триманням під вартою. Також наголосив, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки має матір, сестру та племінницю, яким надає допомогу. Основна частина потерпілих допитана в судовому засіданні, тому ризик впливу на потерпілих втратив свою актуальність. Тяжкість покарання, яка у разі доведення вини обвинуваченого, не може бути єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою.

Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_5 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, тому вважав недоцільним продовжувати строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах цього кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що станом на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не змінилися обставини, які стали підставою для обрання його запобіжного заходу та його продовження та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Також суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні доводи для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені, і на думку суду, в судовому засіданні стороною захисту, відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків.

Зважаючи на вказані обставини, враховуючи, що на теперішній час кримінальне провадження не розглянуто та знаходиться на стадії судового розгляду, суд вважає, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим, суд вважає доведеним продовження існування ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, які ще не допитувались, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою запобігання спробам обвинуваченому вчиняти вказані дії та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Згідно із ч. 1ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням наведеного та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, суд відхиляє клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, оскільки вважає таке недостатньо обґрунтованим, виходячи з існуючих на даний час ризиків, вважає, що інший запобіжний захід, не позбавлений із триманням під вартою,не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігти можливості настання таких ризиків, відтак, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 315 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів до 02 листопада 2023 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ув`язненого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1