Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5697/23
Номер провадження 1-кс/711/1583/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшої слідчої в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000275 від 02.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Попружне Ставищанського району Київської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча в ОВС - криміналіст СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000275 від 02.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 02.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2023 близько 20 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи на меті заподіяння смерті останньому, взяла у руки предмет ззовні схожий на пістолет та здійснила один постріл у живіт ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення черевної порожнини, від яких ОСОБА_7 помер на місці.

02.04.2023 СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.04.2023 ОСОБА_5 затримана в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.04.2023 ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

04.04.2023 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 1 червня 2023 року, включно.

05.04.2023 СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, на підставі рапорту слідчого, внесеного до ЄО за № 2829 від 04.04.2023, за фактом зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10.04.2023 постановою прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 матеріали кримінальних проваджень № 0000275 від 02.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та № 0000284 від 05.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний номер № 0000275.

25.04.2023 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому управлінню ГУНП Черкаської області.

19.05.2023 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000275 від 02.04.2023 продовжено до 3-х місяців, тобто до 02.07.2023.

24.05.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_10 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.07.2023 року включно.

28.06.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000275 від 02.04.2023 продовжено до 5-ти місяців, тобто до 02.09.2023.

28.06.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_10 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.08.2023 року включно.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Попружне, Ставищенського району, Київської області, непрацююча, проживаюча без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, з середньою освітою, заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маюча, інвалідом будь якої групи, депутатом будь якого рівня, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасницею ООС (АТО) не являється.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 02.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом обшуку від 03.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 03.04.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.04.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.04.2023;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 03.04.2023 та від 06.06.2023;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 03.04.2023;

- протоколом ОМП від 07.04.2023 в приміщенні Смілянського міського моргу;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідча вказує, що внаслідок особливої складності вказаного кримінального провадження завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених: судово-балістичної експертизи, проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України; експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, виконання якої доручено Черкаському НДЕКЦ МВС України; судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , за результатами якої вирішити питання щодо проведення додаткової судово-медичної експертизи, виконання якої доручено Черкаському обласному бюро СМЕ; проаналізувавши всі наявні докази в сукупності, вирішити питання щодо кінцевої кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_5 та оголосити їй кінцеву підозру; з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів виконати вимоги ст. ст. 290-293 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 26.08.2023, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків уданому кримінальному провадженні, з якими вона знайомий та проживала в одному населеному пункті, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідча посилалась на висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Також вказувала, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в разі зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, усвідомлюючи, що вона підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи змінити місце проживання. Окрім цього, слід врахувати, що підозрювана ОСОБА_5 не працююча, не має місця реєстрації, що вказує на відсутність у неї міцних соціальних зв`язків;

- ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки є односельчанами підозрюваної ОСОБА_5 , одним із свідків є чоловік підозрюваної ОСОБА_13 , з яким вона проживала за місцем вчинення кримінального правопорушення, без реєстрації, у зв`язку з чим, остання матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни раніше наданих ними показань на її користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності;

- також, підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора, з метою затягування досудового розслідування;

- крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відносно неї здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може знищити речові докази, які слідством наразі не виявлені.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи на негативні характеристики з боку сусідів, які допитані як свідки у даному кримінальному провадженні.

Також, вважала за необхідне врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, посередню репутацію підозрюваної за місцем проживання.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п. п. 1, 2 3, 4, 5 ст. 177 КПК України наявні.

Хоча, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але на думку слідчої, жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваної, слідча вважає недостатність застосування до ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій її належної процесуальної поведінки.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваної, так як вона не має місця реєстрації та фактично проживає в одному ж населеному пункті зі свідками, у зв`язку з чим може безпосередньо впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

При цьому, слідча звертала увагу на особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , які свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваної створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини подій свідчать про наявність з її боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваної від інших членів суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України» , згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», № 33977/97, п. 81 зазначив, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.

Необхідність у продовженні строків тримання особи під вартою не може оцінюватися виключно абстрактно, з урахуванням лише тяжкості злочину, однак, цей правовий висновок ЄСПЛ вказує на те, що тяжкість пред`явленого обвинувачення дає право вжити заходів забезпечення кримінального провадження із застосуванням тих заходів, які надають можливість досягти дієвості в цьому провадженні.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, рішення від 30.08.1990у справі «Фокс, Кемпелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія А № 182).

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення, обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує її гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а її вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, просила слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 без визначення застави, в межах строку досудового розслідування,тобто до 02.10.2023.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази.

Додатково прокурор зазначив, що на даний час, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Крім того, на даний час є актуальними ризики, передбачені п. 2, 5 даної статті. Так, підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Перебуваючи на волі, підозрювана може знищити, приховати чи спотворити докази, які орган досудового розслідування ще не вилучив. Також підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань для уникнення ним кримінальної відповідальності. В даному випадку прокурор просив врахувати, що ОСОБА_5 добре знає свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки одним із них є її чоловік ОСОБА_13 , з яким вона проживала за місцем скоєння злочину, інші свідки є односельцями підозрюваної. Крім того, підозрювана може перешкоджати слідству іншим чином, що може виразитись у неявці до органу досудового розслідування з метою затягування досудового розслідування. Окрім цього, існує ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки зважаючи на особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваної продовжує існувати, що створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Так, обставини подій свідчать про наявність з боку підозрюваної недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, а саме факт того, що віна, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків, свідомо здійснила постріл у потерпілого, чим заподіяла йому тілесні ушкодження, від яких він помер, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваної від інших членів суспільства.

На уточнюючі питання слідчого судді слідча ОСОБА_4 зазначила, що всі докази у кримінальному провадженні зібрано та на даний час триває проведення призначених експертиз. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_14 не працює та вживає спиртні напої.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти доводів сторони обвинувачення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри, а також на недоведеність вказаних в клопотанні ризиків. Зазначила, що віна не мала умислу на вчинення дій, які потягли за собою загибель ОСОБА_7 . Додатково пояснила, що вона не має постійного місця роботи, проте заробляє на життя тимчасовими підробітками, спиртні напої інколи вживає, але не зловживає ними, веде нормальний спосіб життя. Просила обрати до не запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в його задоволенні, з огляду на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Зокрема зазначив, що всі докази у даному кримінальному провадженні зібрано, тому ОСОБА_5 не може нічого знищити чи спотворити. Свідки всі допитані, тому остання є може ніяк на них вплинути для зміни вже наданих показів. Органом досудового розслідування не надано належних доказів того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризики про перешкоджання слідству іншим чином та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення є лише домислом сторони обвинувачення, яке нічим не обґрунтовано. Також, просив врахувати, що підозрювана має сталі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, де проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_13 . Також, вона піклується про матір чоловіка, ОСОБА_15 , 1948 року народження, яка є особою з 1 групою інвалідності. Просив змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_14 з тримання під вартою та домашній арешт за місцем проживання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та докази, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000275, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 02.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі), відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

03.04.2023 ОСОБА_5 затримана в порядку п. 2 ч. 1ст. 208 КПК України та того ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

04.04.2023 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 01.06.2023, включно.

05.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

10.04.2023 постановою прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 матеріали кримінальних проваджень №0000275 від 02.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та №0000284 від 05.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний номер № 0000275.

25.04.2023 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому управлінню ГУНП Черкаської області.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст.12 КК України, класифіковано як особливо тяжкий злочин.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 19.05.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 02.07.2023.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 24.05.2023 підозрюваній ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.07.2023.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.06.2023 у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 02.09.2023.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.06.2023 підозрюваній ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.09.2023.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 23.08.2023 у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 02.10.2023.

При обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення, який їй інкримінуються, є обґрунтованими з огляду на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протоколу обшуку від 02.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколу обшуку від 03.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 ; лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 від 03.04.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03.04.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 03.04.2023; протоколів допиту свідка ОСОБА_13 від 03.04.2023 та від 06.06.2023; протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 03.04.2023; протоколу ОМП від 07.04.2023 в приміщенні Смілянського міського моргу; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 04.04.2023 та ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси про продовження запобіжного заходу від 24.05.2023 та від 26.05.2023. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як тривають проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , яка є підозрюваною, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та його пародовженні.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки остання підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі (ч. 1 ст. 115 КК України). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий судя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування, продовжує існувати ризик впливу на свідків. Оцінюючим вказаний ризик слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу підозрюваної на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтований, зважаючи на та, що свідок ОСОБА_13 є чоловіком підозрюваної, а інші свідки - односельцями. Наведене свідчить про те, що підозрювана може впливати на зазначених осіб, з метою зміни ними своїх показань, а тому слідчий суддя відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності вказаного ризику.

Підтвердженим є й ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

В той же час, посилання прокурора, як на підставу для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на можливість знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає надуманим, оскільки прокурором не надано належного обґрунтування існування такого ризику, а відтак слідством не доведено, що підозрювана може знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні слідчою було зазначено, що всі докази у даному кримінальному провадженні зібрано, а з наданої характеристики на ОСОБА_5 за місцем її проживання не встановлено фактів ведення останньою аморального способу життя, зловживання спиртними напоями чи будь-якої іншої протиправної поведінки.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу 04.04.2023, продовжують існувати. Також слідчий суддя враховує, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2023.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваної слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 23.08.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 02.10.2023.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваної, особливості її життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.10.2023 включно.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружена, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, про що клопотали захисник та підозрювана, слідчий суддя не вбачає.

Доказів на підтвердження здійснення догляду за матір`ю чоловіка ОСОБА_15 , яка є особою з інвалідністю 1 групи, стороною захисту не надано, оскільки в наданих документах відсутні відомості щодо спільного проживання підозрюваної з вказаною особою.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000275, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 02.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.10.2023 включно.

Строк дії ухвали визначити до 02 жовтня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1