ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/428/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/523/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000006 від 18.01.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайдари Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до статті 89 КК України вважається таким, що раніше не був судимим, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, з призначенням йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що в серпні 2022 року виявив за місцем свого проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 дикорослу рослину коноплі, та діючи з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, зірвав цю рослину та переніс її до господарчої будівлі з метою природного висушування, а потім частково подрібнив, тим самим незаконно придбав і виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, за допомогою саморобного пристрою з полімерних пляшок.

24.01.2023, в період часу з 09:25 години по 10:22 годину, під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 141,5802 г; два фрагменти полімерних пляшок, на яких міститься нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,1163 г, які ОСОБА_7 , за вказаних вище обставин, незаконно придбав, виготовив та зберігав, без мети збуту.

Не погодившись з зазначеним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та прокурор подали апеляційні скарги.

До початку судового розгляду прокурор, відповідно до положень статті 403 КПК України відмовився від поданої апеляційної скарги, про що надав письмову заяву.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20.02.2023 змінити в частині призначеного покарання, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання має бути враховано те, що обвинуваченому інкримінується кримінальний проступок, ОСОБА_7 вважається таким, що раніше не був судимим, а судимості за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, вчинений у 2012 році.

Окрім цього, захисник посилається на повне визнання обвинуваченим вини у скоєному, його щиросердне каяття, відсутність обтяжуючих обставин покарання та те, що прокурор не наполягав на призначенні останньому покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Апелянт вважає, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, є можливим встановити ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 2 роки, оскільки іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчить його до додержання законів, нагадає йому, що він не виправданий, проходить випробування, від результату якого, залежить його подальша доля звільнення від відбування основної міри покарання або реальне її відбування.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статтей 50,65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, який вважається особою, що раніше не була судимою, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України суд визнав щире каяття, що виявилось у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення, сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання у виді 2 років обмеження волі.

Призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність пом`якшення строку призначеного ОСОБА_7 покарання, шляхом застосування до призначеного покарання положень статті 75 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий за скоєння злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів. До призначеного йому покарання застосовувались положення статті 75 КК України, однак останній належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Також колегія суддів вважає, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є особою, яка не бажає ставати на шлях виправлення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що захисником не наведено в своїй апеляційній скарзі обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією частини 1 статті 309 КК Україна.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: