Справа № 645/2359/19
Провадження № 1-кп/645/62/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів до 10.06.2023 року.

Прокурором через канцелярію суду подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, в якому зазначено про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та просила суд змінити запобіжний захід на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи, що ризики, на які посилається прокурор не доведені. Так, захисник зазначила, що посилання прокурора на те, що обвинувачений може переховуватись від суду є неспроможним, оскільки ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою та розуміє, що переховування від суду немає сенсу, останній вважає кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, невірною та зацікавлений у встановленні істини по справі, у зв`язку із чим, цей ризик є недоведеним. Крім того, захисник зазначила, що ОСОБА_5 частково визнає свою вину, лише не згоден із правовою кваліфікацією його дій. Поведінка обвинуваченого спрямована на те, щоб суд з`ясував всі обставини справи та як найшвидше закінчив її розгляд. Також, захисник вказала, що важкість злочину є недоведеною, у обвинуваченого міцні соціальні зв`язки, а саме до обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою він не офіційно працював, має зареєстроване мімце проживання.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання/продовження запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування вищезазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні клопотання прокурора судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень (злочинів); 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) репутацію підозрюваного; 5) особу підозрюваного.

Судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також дані щодо його особи, а саме те, що ОСОБА_5 не має місця реєстрації, не працевлаштований, а отже наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може скоїти нові злочини.

На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеною наявність вищевказаних ризиків і вважає, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись вимогами ст.ст. 217, 177, 178, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 03 серпня 2023 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ув`язненого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала виготовлена 06.06.2023 року.

Суддя ОСОБА_1