Справа №592/7470/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/55/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/7470/22 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2022 щодо накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5, оскільки вилучення належного ОСОБА_10 в ході обшуку ноутбуку проведено слідчим з дотриманням положень кримінального процесуального законодавства і виключно з метою його експертного дослідження для вирішення питання щодо належності його до засобів чи знарядь кримінального правопорушення. Слідчим у клопотанні та безпосередньо в судовому засіданні були наведені всі необхідні підстави та доводи для тимчасового вилучення ноутбуку, а також надані для дослідження відповідні докази, а відмова в арешті ноутбука перешкоджає досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник власника майна адвокат ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2022 залишити без змін, оскільки 25.11.2022 слідчий повідомив ОСОБА_10 про завершення досудового розслідування. При ознайомленні з матеріалами справи, що були відкриті в порядку ст. 290 КПК стороною захисту з`ясовано, що слідчий вже відкрив жорсткий диск та скопіював необхідну інформацію, а жодних експертиз із використанням комп`ютеру не призначалось. Є вірними твердження слідчого судді, що в ухвалі від 28.09.2022 про проведення обшуку комп`ютерна техніка не була зазначена.

19.10.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Суми, звернувся ст. слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.01.2022 здійснюється досудове розслідування за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК за фактом заволодіння грошовими коштами СМП шляхом зловживання службовим становищем особами Департаменту інфраструктури міста Суми СМР та ФОП ОСОБА_10 під час виконання договору № 1334-б від 20.12.2021 про надання послуг із висадження дерев та кущів.

До ЄРДР за № 0000016 внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК, а 14.10.2022 проведений обшук на території об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2022 з метою вилучення усіх документів, що визначають місце надання послуг відповідно до договору № 1334-б від 20.12.2021 (місце висадження кущів та дерев); усіх документів по прийманню виконаних робіт; документів щодо найму працівників для виконання договору; документів щодо оренди обладнання для виконання договору на надання послуг по садінню нових дерев та кущів; документів, що посвідчують закупівлю ФОП « ОСОБА_10 » посадкового матеріалу саджанців дерев, його перевезення для виконання договору; грошових коштів, отриманих кримінально-протиправним шляхом.

В ході обшуку було виявлено та вилучено: ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5, який поміщено до спецпакунку WAR1548880; договір поставки № 1/12 від 2.12.2021 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який поміщено до спецпакунку WAR1548885.

Оскільки вилучені в ході проведення обшуку предмети та документи мають у кримінальному провадженні доказове значення, тому з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчудження слідчий просив накласти на них арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2022 клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на: договір поставки № 1/12 від 2.12.2021 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а в іншій частині клопотання відмовлено. Ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5 повернуто ОСОБА_10 . Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що слідчий під час проведення обшуку діяв всупереч ч. 2 ст. 168 КПК, оскільки в ухвалі слідчого судді від 28.09.2022 серед переліку майна для виявлення та вилучення якого надавався дозвіл на обшук, комп`ютерна техніка відсутня.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5, доводи представника власника майна ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно та частково задовольнивши його, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що арешт повинен бути накладений на частину майна, а саме договір поставки № 1/12 від 2.12.2021 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є цілком вмотивованим і ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, так як на думку колегії суддів у досудового слідства є законні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно положень КПК (ст. 1 КПК) та за належною правовою (судовою) процедурою забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному примусу (обмеженню) (ч. 2 ст. 2 КПК).

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя дотримався вимог ст. 170-173 КПК, у повному об`ємі з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.01.2022 до ЄРДР за № 0000016 здійснюється розслідування за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК за фактом заволодіння грошовими коштами СМП шляхом зловживання службовим становищем особами Департаменту інфраструктури міста Суми СМР та ФОП ОСОБА_10 під час виконання договору № 1334-б від 20.12.2021 про надання послуг із висадження дерев та кущів.

14.10.2022 в період часу з 10:35 до 12:24 проведено обшук на території об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5; договір поставки № 1/12 від 2.12.2021 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді ухвалене у межах своїх дискреційних повноважень та за процедурою і у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність накладення арешту на ноутбук НР serial CND6379HC1, моделі 250G5, то вони є необґрунтованими, оскільки, згідно ч. 2 ст. 168 КПК забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Як убачається з ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2022 серед переліку майна, для виявлення та вилучення якого надавався дозвіл на обшук, комп`ютерна техніка відсутня, тому ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2022 щодо накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4