ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Київ

справа № 935/154/20

провадження № 51-2177км21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2022 року та Вінницького апеляційного суду від 24 січня 2023 року, постановлені у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_8 - ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 - ч. 2 ст. 367 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 січня 2023 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У цьому кримінальному провадженні були постановлені такі судові рішення:

ухвала Богунського районного суду міста Житомира від 07 квітня 2021 року, якою кримінальне провадження №0000007 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 - ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 - ч. 2 ст. 367 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу, після повідомлення особам про підозру;

ухвала Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, якою ухвалу місцевого суду від 07 квітня 2021 року залишено без змін;

постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, якою скасовано ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 07 квітня 2021 року та Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що всупереч вимогам кримінального процесуального закону було забезпечено участь обвинуваченого ОСОБА_10 у засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій через відеозв`язок із невстановленого місця за межами України на території невстановленої іноземної держави.

Стверджує, що в оскаржуваних рішеннях істотно порушено вимоги статей 128, 314 КПК України щодо участі в розгляді справи сторін цивільного позову, оскільки розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій здійснювався без участі цивільного позивача, цивільного відповідача та їх представників. Вважає, що суди безпідставно не ухвалили жодного рішення щодо цивільного позову.

Прокурор стверджує, що суди дійшли помилкових висновків про недотримання процесуальних строків у кримінальному провадженні. Наполягає, що суди не врахували приписів ч. 5 ст. 219 КПК України про незарахування у строки, передбачені ст. 290 КПК України, строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження. Зазначає, що у зв`язку з відновленням досудового розслідування кримінального провадження № 0000139 25 березня 2020 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 та без проведення будь-яких слідчих дій цього ж дня об`єднано із кримінальним провадженням № 0000139 і в цей же день всім підозрюваним та їх захисникам знову повідомлено про відкриття матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0000007. Прокурор стверджує, що після відновлення 25 березня 2020 року досудового розслідування кримінального провадження № 0000007 на час відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування 20 березня 2020 року у сторони обвинувачення залишалося 3 дні строку досудового розслідування цього провадження, а також 6 днів строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000139. На думку прокурора, суд не спростував факту ознайомлення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 із матеріалами досудового розслідування 27 травня 2020 року. Вважає, що саме із цієї дати відбулося завершення стадії ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, строк якої не включався у строк досудового розслідування, та саме із цієї дати відновився сплив строку досудового розслідування. Стверджує, що в оскаржуваних рішеннях не викладено і не обґрунтовано мотивувань щодо моменту закінчення стадії ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та моменту подальшого спливу строків досудового розслідування. Вважає, що постановлені у справі судові рішення не відповідають приписам статей 284, 370 КПК України.

У запереченні на касаційну скаргу захисник ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , зазначає про законність та обґрунтованість постановлених у справі судових рішень і наполягає на безпідставності доводів, викладених прокурором у поданій касаційній скарзі.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора у повному обсязі, просив скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення касаційної скарги прокурора.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За частиною 2 ст. 438 КПК України у зв`язку з наявністю підстави, зазначеної у п. 1 ч. 1 вказаної статті, суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи зі змісту вимог ст. 370 КПК України, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Порядок установлення й обчислення строків досудового розслідування, який діяв на час здійснення досудового розслідування в цьому провадженні та продовжує діяти і дотепер, був уведений на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Відповідно до нього строки досудового розслідування складаються з двох проміжків часу: 1) з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення про підозру; 2) з дня повідомлення про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Чинний КПК України установлює граничні строки, які входять до другої складової строків досудового розслідування (частини 3, 4 ст. 219 КПК України).

При цьому строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому ст. 217 цього Кодексу, визначається: 1) у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, - шляхом поглинання меншого строку більшим; 2) у провадженнях, які розслідувалися в різні проміжки часу, - шляхом додавання строків досудового розслідування по кожному із таких проваджень, які не пересікаються, в межах строків досудового розслідування злочину, який передбачає найбільш тривалий строк досудового розслідування, з урахуванням можливості його продовження, передбаченої ч. 2 цієї статті.

Обрахований відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні визначається прокурором, зазначеним у ч. 4 ст. 295 КПК України, про що ним виноситься відповідна постанова. У разі необхідності одночасно з обрахуванням загального строку в об`єднаному кримінальному провадженні може бути вирішено питання його продовження (ч. 7 ст. 219 КПК України).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2021 року (справа № 11/3111/19, провадження № 51-2890км19) зазначив, що з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, який передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито, ст. 415 КПК України, яка визначає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, ст. 417 КПК України, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених ст. 284 КПК України, ст. 440 КПК України, яка надає такі ж повноваження суду касаційної інстанції, у разі встановлення обставини, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанцій зобов`язаний скасувати судові рішення попередніх інстанцій і закрити кримінальне провадження.

Для правильного застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України важливе значення має правильне встановлення моментів початку відліку строків досудового розслідування та їх спливу.

У згаданій вище постанові Верховний Суд зробив правовий висновок щодо визначення моменту закінчення досудового розслідування та наслідків недотримання положень КПК України щодо направлення обвинувального акта до суду.

За приписами ч. 2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Доводи прокурора, наведені ним у касаційній скарзі, про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій та невиконання вказівок, які були зазначені в постанові Верховного Суду, колегія суддів уважає обґрунтованими.

Так, суд касаційної інстанції в постанові від 23 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначив, що в цьому кримінальному провадженні суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов безпідставного висновку про направлення обвинувального акта до суду поза межами строків досудового розслідування. Такий висновок суд першої інстанції зробив на підставі аналізу реєстру матеріалів досудового розслідування, причому без перевірки та посилання в ухвалі про закриття кримінального провадження на процесуальні документи, які, на думку колегії суддів Верховного Суду, є необхідними для постановлення законного судового рішення.

Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що хоча реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта, але прийняття рішення лише на підставі його аналізу є недостатнім, з огляду на те, що в ньому не відображається зміст прийнятих процесуальних рішень.

Однак, під час повторного розгляду суд першої інстанції всупереч положенням ст. 439 КПК України фактично продублював зміст ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 07 квітня 2021 року та зробив хибний висновок про закриття кримінального провадження № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 - ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 - ч. 2 ст. 367 КК України, знову ж на підставі аналізу реєстру матеріалів досудового розслідування без перевірки та посилання на процесуальні документи.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, визначаючи момент закінчення часу ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Коростишевського районного суду Житомирської області (яка не зазначена в реєстрі матеріалів) підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику встановлено строк для ознайомлення до 28 квітня 2020 року, а іншою ухвалою того ж суду - підозрюваному ОСОБА_9 та його захисникам - до 20 травня 2020 року. Верховний Суд звернув увагу, що суд першої інстанції не надав жодного висновку щодо закінчення часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_8 та його захисником.

Під час повторного розгляду кримінального провадження місцевий суд зазначив, що згідно з протоколом про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_8 і його захисник ОСОБА_13 ознайомились із матеріалами досудового розслідування 13 травня 2020 року.

З огляду на це суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що час ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування закінчився саме 20 травня 2020 року, обґрунтувавши своє рішення ідентичними обставинами.

З матеріалів кримінального провадження Верховний Суд убачає, що 27 травня 2020 року підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 ознайомлювалися з 12 та 13 томами матеріалів досудового розслідування (т. 3, а.к.п. 240-243). Однак, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки факту ознайомлення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 з матеріалами досудового розслідування саме 27 травня 2020 року. А тому висновок судів про те, що 27 травня 2020 року ОСОБА_7 підписав протокол про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак фактично був ознайомлений із цивільним позовом з додатками, є передчасним.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що в цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт надійшов до суду поза межами строків досудового розслідування, у зв`язку з чим воно підлягає закриттю, є передчасним.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, він зазначив, що висновок суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є помилковим, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 419 КПК України визначено, що при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи матеріали кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, вказані порушення, які були допущені судом першої інстанції, не усунув та, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу місцевого суду без зміни, у своєму рішенні не навів жодного обґрунтування щодо зазначених доводів апелянта, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 419 КПК України.

Наведені порушення, які були допущені судами попередніх інстанцій, на думку колегії суддів, є істотними, оскільки могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

З огляду наявності вищезазначених істотних порушень кримінального процесуального закону, які потягли скасування судових рішень з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, Верховний Суд не вбачає підстав для перевірки доводів касаційної скарги прокурора в частині порушення вимог статей 4, 318, 323 КПК України в ході здійснення судового розгляду за участю обвинуваченого ОСОБА_9 через відеозв`язок із невстановленого місця за межами України та в частині порушення вимог статей 128, 314 КПК України щодо участі у розгляді кримінального провадження сторін цивільного позову.

З урахуванням зазначеного колегія суддів уважає, що вимоги касаційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а ухвали судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до положень ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції суд, використовуючи всі процесуальні можливості, керуючись вимогами процесуального закону, повинен надати аналіз усім процесуальним документам, які тим чи іншим способом надають можливість правильно обчислити строки досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 412, 419, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2022 року та Вінницького апеляційного суду від 24 січня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3