Номер провадження:1-кс/521/1993/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2023 року м. Одеса
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - власника арештованого майна, про скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею Малиновського районного суду м.Одеси згідно ухвали від 20 квітня 2023 року, в якому заявник просить скасувати арешт на автомобіль марки «Кіа Cerato» р.н.з. НОМЕР_1 та повернути з майданчику тимчасового зберігання.
Заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не прибув, надав суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання провести за його відсутністю, клопотання просив задовольнити в повному обсязі.
Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання без участі його та прокурора, у частковому скасуванні арешту з правом користування не заперечував, наголосивши на тому що відповідні експертизи по кримінальному провадженню вже проведено.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя враховуючи, що на час розгляду клопотання проведені відповідні експертизи у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, необхідність в забороні користування власника своїм майном відпала, а тому відпала необхідність в застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 20.04.2023 року, як заходу забезпечення кримінального провадження, в частині користування цим майном, оскільки остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийняте та з метою використання арештованого майна як доказу, накладений арешт майна у кримінальному провадженні в частині заборони розпорядження цим майном слід залишити.
Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, слідчий суддя враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України.
Вирішення питання щодо повернення транспортного засобу з майданчика тимчасового зберігання під час досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді та вирішується слідчим, прокурром. У зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині повернення транспортного засобу з майданчика тимчасового зберігання, оскільки розгляд цього питання відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 132, 170,173, 174 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року, на автомобіль марки «Кіа Cerato» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 в частині заборони користування власнику майном.
В задоволені решти вимог скарги - відмовити.
Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1