ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1035/22
Провадження по справі № 1-кп/514/73/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 01.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвоздівка, Миколаївського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , мешкаючого в будинку АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України

В С Т А Н О В И В:

01.07.2022 року, приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому мешкає його знайома ОСОБА_6 , де на нього почала лаяти собака дворової породи по кличці «Жужа», поряд з якою також знаходились ії п`ять цуценят віком біля 4 місяців кожний з чорно-білим та сірим кольором шерсті.

Під час зазначеної події, у ОСОБА_4 виник неправомірний умисел, спрямований на жорстоке поводження до зазначених тварин, які відносяться до хребетних, спрямоване на спричинення їх загибелі із застосуванням жорстоких методів, що суперечить вимогам ч.2 ст.18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з мотивів особистого неприязного відношення до зазначених тварин, бажаючи спричинення загибелі зазначеної собаки, що відноситься до хребетних тварин, вчинив активні дії, що супроводжувались особливою жорстокістю, знущанням над твариною, спрямованні на протиправне спричинення загибелі зазначеної собаки.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, спіймав вказану собаку та застосував свою фізичну силу, за допомогою тканинної мотузки, знайденої на місці події, зв`язав собаці передні лапи, чим обмежив рухливість тварини. Після чого, лезом сокири, яку також знайшов на території подвір`я вказаного домоволодіння, наніс собаці декілька ударів по животу, відокремивши частину ії внутрішніх органів, що супроводжувалось гострою крововтратою, спричиняючи таким чином істотний біль та страждання вказаній тварині, та один удар лезом сокири в область шиї собаки, відокремивши від тіла голову собаки, внаслідок чого настала загибель зазначеної тварини.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним умислом, направленим на жорстоке поводження з тваринами, бажаючи спричинення загибелі ще й п`ятьох цуценят собаки, які бігали на подвір`ї будинку, відловив їх почергово, після чого, діючи умисно та активно, з особливою жорстокістю та знущанням над хребетними тваринами, за допомогою ножівки для металу, що була при ньому, по черзі кожному з них наніс зубами ножівки численні рвано-різані рани шиї по передній стороні, з пошкодженням крупних кровоносних сосудів шиї, спричиняючи таким чином істотний біль та страждання хребетним тваринам, внаслідок чого від гострої крововтрати настала їх загибель.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Повідомив, що 01.07.2022 року близько 00:10 він спіймав вказану собаку та застосував свою фізичну силу, за допомогою тканинної мотузки, знайденої на місці події, зв`язав собаці передні лапи, чим обмежив рухливість тварини. Після чого, лезом сокири, яку також знайшов на території подвір`я вказаного домоволодіння, наніс собаці декілька ударів по животу, відокремивши частину ії внутрішніх органів, що супроводжувалось гострою крововтратою, та один удар лезом сокири в область шиї собаки, відокремивши від тіла голову собаки, внаслідок чого настала загибель зазначеної тварини. Після чого, бажаючи спричинення загибелі ще й п`ятьох цуценят собаки, які бігали на подвір`ї будинку, відловив їх почергово, після чого, діючи умисно та активно, з особливою жорстокістю та знущанням над хребетними тваринами, за допомогою ножівки для металу, що була при ньому, по черзі кожному з них наніс зубами ножівки численні рвано-різані рани шиї по передній стороні, з пошкодженням крупних кровоносних сосудів шиї, внаслідок чого від гострої крововтрати настала їх загибель.

У вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв стати на шлях виправлення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила призначити покарання з можливістю застосування звільнення із іспитовим строком.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ч. 1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно практики Європейський Суд з прав людини, останнім наголошується, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v.Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів,передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, прийшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, а саме, жорстокого поводження з тваринами, а саме собаками, які відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі двох тварин, вчинене з особливою жорстокістю щодо них.

Відповідно до положень Закону України «Про тваринний світ», тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» /далі Закон/, домашніми тваринами є - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Згідно положень Закону жорстоким поводженням з тваринами визнається знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, у тому числі спричинило тілесні ушкодження, каліцтво чи загибель, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

За місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 характеризують як замкнутий, скритний та запальний. Односельчани відносяться до нього з недовірою, у суспільстві поводить себе спокійно. Неодноразово був замічений у стані алкогольного сп`яніння. Наркотичні та психотропні речовини не приймає. Скарги в усній та письмовій формі у Ярівський старостинський округ не надходило. Згідно характеристики з місця роботи Фермерського Господарства «Аліта» ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 66 КК України визначено обставини, які пом`якшують покарання при його призначенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, щире каяття це неформальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. (постанова ВСУ від 15.11.2021 справа №199/6365/19, постанова ВСУ від 27.04.2021 справа №520/16394/16-к)

Однак, під час судового засідання ОСОБА_4 не переконав суд у наявності щирого жалю з приводу вчинення тяжкого злочину, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці.

Тому, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_4 формально зазначає про визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Наявність інших, передбачених ст.66 КК України пом`якшуючих покарання обставин суд обґрунтовано виключає.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає застосування до обвинуваченого ст.75 КК України оскільки звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде сприяти меті покарання, тобто, виправленню обвинуваченого і попередженню нових злочинів та є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і спів розмірним, як ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особі винного.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому, слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.3 ст. 299 КК України.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 66, 67, 72, 85, 94, 369-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 2265 грн. 36 коп. (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень тридцять шість копійок) витрат за проведену у справі судової трасологічної експертизи від 07.07.2022 №СЕ-19/116-22/10691-Д, 28.07.2022 №СЕ-19/116-22/11873-Д (за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).

Накладений згідно ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 05.07.2022 року арешт - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- навісний замок зі слідами зламу, упакований в сейф-пакет НПУ №ЕХР0205110;

- змив на марлевий тампон, з руків`я сокири, упакований в паперовий конверт,опечатаний печатками №1;

- змив на марлевий тампон речовини бурого кольору, схожої на кров з поверхні леза сокири, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- два фрагменти слідів та 1 слід низу підошв взуття, фотозображення яких перекопійовані на оптичний носій, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- пилу по металу, упаковану в картонну коробку, скріплену биркою, опечатану печатками №1;

- слід папілярних візерунків пальця руки, перекопійований на липку стрічку скоч, упаковану в сейф-пакет НПУ №ІNZ1098647;

- вирізку картону коробки зі слідом папілярних візерунків пальця руки, упаковану в сейф-пакет НПУ №ІNZ1098660;

- вирізку картону коробки зі слідом папілярних візерунків пальця руки, упаковану в сейф-пакет №EXP0128255$;

- мобільний телефон марки MEIZU, в корпусі сірого кольору, в силіконовому чохлі з пошкодженнями, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- футболку сірого кольору зі смугами чорного кольору, з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, упаковану в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- шорти чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, упаковані в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- кросівки з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, упаковані в картонну коробку, скріплену паперовою биркою, опечатану печатками №1;

Біологічні зразки ОСОБА_4 :

- змив з правої руки ОСОБА_4 , на марлевий тампон, загорнутий у фрагмент паперу, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- змив з лівої руки ОСОБА_4 , на марлевий тампон, загорнутий у фрагмент паперу, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- зіскоб з піднігтьовим змістом з правої руки ОСОБА_4 , загорнутий у фрагмент паперу,упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1;

- зіскоб з піднігтьовим змістом з лівої руки ОСОБА_4 , загорнутий у фрагмент паперу, упакований в паперовий конверт, опечатаний печатками №1, у частині позбавлення права їх знищення та псування, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області - знищити.

У строк відбуття покарання, зарахувати ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 02 липня 2022 по 04 липня 2022 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою. Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Строк покарання рахувати з 22 червня 2023 року.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тарутинський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1