В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0000159 від 10 травня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимому, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2021 по справі № 243/251/21, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 січня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будучи обізнаним про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від їх сплати, ігноруючи судовий наказ та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме 11 грудня 2021 року по 23 травня 2023 року аліменти не сплачував, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав.

За період виникнення заборгованості, а саме з 11.12.2021 по 23.05.2023 ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт.

Не маючи обмежень щодо фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, а також будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку зі сплати аліментів та можливості настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 23.05.2023 в розмірі 57 636,10 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме у злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 164 КК у вигляді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, на що потерпіла надала свою згоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами кримінального провадження - прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області . ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, на що потерпіла надала свою згоду.

Угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в тому числі, потерпілих.

Судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за письмової згоди потерпілої може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді покарання пропонується у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

За наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного. керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000159 від 10 травня 2023 року, укладену між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області . ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої, про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1