ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3051/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1087/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 60000192 від 12.02.2021, за частиною 2 статті 186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 03.09.2023 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.07.2023, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього відповідних обов`язків.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що вже тривалий період перебуває під вартою, а саме понад 2 роки, його вина у скоєнні інкримінованого злочину, як і ризики на які посилається прокурор в клопотанні, є недоведеними та не підтверджені жодними доказами.

Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не вжито жодних заходів щодо забезпечення прибуття в судове засідання потерпілої та свідків обвинувачення, що є порушенням статті 23 КПК України.

Обвинувачений звертає увагу, що має місце реєстрації та мешкання, де буде перебувати разом зі своїм батьком при обранні йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить клопотання щодо його участі в судовому засіданні при розгляді його апеляційної скарги.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_7 в судове засідання не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

Прокурор ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленою про час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без її участі.

Відповідно до статтей 405, 422-1 КПК України неявка прокурора та захисника не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання прокурора, та продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність високого ступеня ймовірності поза процесуальних дій обвинуваченого та реально існуючий ризик його неправомірної поведінки, вважав, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати на час розгляду клопотання.

З таким висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог статті 196 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3,5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчините інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчиненне кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а саме у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на недопитаних судом свідків, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та вважає, що порядок розгляду судом першої інстанції клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам статті 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені матеріали про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо відсутності та недоведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень обвинуваченого щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує апеляційні доводи про недоведеність ризиків щодо переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, повторне вчинення злочину.

Суд апеляційної інстанції вважає, що на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутого йому обвинувачення, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть за умови наявності у останнього постійного місця реєстрації та мешкання, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення ним кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій обвинуваченим, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 липня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: