Справа № 334/5626/22
Номер провадження № 1-кс/334/1840/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

03 липня 2023 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2022 за №0002099 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 до суду надійшло клопотання власника майна ОСОБА_4 , підписане адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002099 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя було задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Разом з тим, постановою слідчого від 30.05.2023 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0002099 від 28.11.2022, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. У п. 4 вказаної постанови вказано, що речові докази автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику, проте питання про скасування арешту не вирішено.

За таких обставин, на думку заявника, відпали підстави для подальшого арешту майна, а саме: на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , і такий на даний час є неправомірним та обмежує права особи на користування належним їй майном.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Клопотання про скасування арешту майна надійшло до суду 30.06.2023 (п`ятниця) та було призначено до розгляду на 03.07.2023 (понеділок), тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.174 КПК України.

В судове засідання 03.07.2023 учасники не з`явились. Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав через підсистему «Електронний Суд» заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити за відсутності ОСОБА_4 та його представника. На задоволенні клопотання про скасування арешту майна наполягає. Слідчий 03.07.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечень проти клопотання слідчому судді не надав. Прокурор про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у розгляді клопотання, згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002099 від 28.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2022 в межах даного кримінального провадження накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , з метою його збереження як речового доказу.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно долучених до клопотання документів вбачається, що автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року р справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження від 30.05.2023, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002099 від 28.11.2022, закрито у зв`язку з встановленою відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України. У п. 4 вказаної постанови вказано, що речові докази автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику.

Разом з тим питання про скасування арешту майна не вирішено

Таким чином, оскільки кримінальне провадження №0002099 закрито 28.11.2022 року, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, яке постановою слідчого закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала.

Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2022 за №0002099 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2022 за №0002099 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2022 на рухоме майно, а саме: автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1