ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/339/23 Справа № 699/676/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора (відеоконференція) підозрюваного (відеоконференція) захисника (відеоконференція) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 червня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, Черкаської області, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду звернувся слідчий з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, 26.06.2023 у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 вступив в словесну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В ході зазначеної сварки у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, останній, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, наніс потерпілій декілька ударів кулаками обох рук в область голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми, крововиливів під м`які мозкові оболонки, крововиливів в м`які покриви голови, які призвели до набряку головного мозку від чого настала смерть ОСОБА_9 .

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000293 від 27.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України - у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

27.06.2023 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28.06.2023 року о 19 год. 20 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Слідчий вказав, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме:

- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на свідків;

- в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому діяння;

- злочин, вчинений останнім є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років;

- злочин вчинено у період дії воєнного стану;

- в ході досудового розслідування не здобуто даних, які вказували б на наявність в останнього хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 червня 2023 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою у Держаній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25 серпня 2023 року включно. Також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, в разі внесення якої, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в сукупності з особистою порукою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вказує, що клопотання слідчого містить лише шаблонне формулювання ризиків та дублювання кримінально-процесуального кодексу, за явно надуманими мотивами, і жоден з наведених ризиків не доведений.

А обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, викликає сумніви у правильності кваліфікації його дій, без урахування думки самого підозрюваного, який заперечує свою причетність до інкримінованого йому злочину та за відсутності будь-яких доказів на підтвердження стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення є:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000293 про те, що 27.06.2023 року до відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої на обличчі виявлено синці. В ході проведення досудового слідства встановлено, що до вчинення злочину може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- рапорт, згідно якого 27.06.2023 о 15 год 57 хв надійшло повідомлення від служби 102, про те, що 27.06.2023 о 15 год 56 хв за адресою АДРЕСА_1 виявили тіло ОСОБА_9 , яка має тілесні ушкодження на обличчі, синці;

- протокол огляду місця події від 27.06.2023 в ході якого проведено огляд території будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у приміщенні літньої кухні виявлено тіло жіночої статі без ознак життя. В ході огляду вилучено мікронакладення з правої та лівої руки трупа, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа, змиви з бетонного покриття слідів РБК (а.с.15-16);

- лікарське свідоцтво про смерть №65 від 27.06.2023, з якого убачається, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого проживання; смерть настала внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження; причина смерті встановлена судово-медичним експертом; на підставі розтину трупа до смерті призвели: набряк головного мозку, субдуральний крововилив, закрита черепно-мозкова травма, напад із застосуванням фізичної сили (а.с.18);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.06.2023, згідно якого затримано ОСОБА_7 , підставою затримання є виявлення трупа ОСОБА_9 з явними тілесними ушкодження по АДРЕСА_1 (а.с.19-21);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.06.2023 за участю свідка ОСОБА_13 , яка вказала на обставини виявлення ОСОБА_14 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.39-40);

- постанова про визнання речовими доказами від 27.06.2023, згідно якої визнано речовим доказом футболку сірого кольору, шорти сірого кольору, які були вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.69);

-протокол огляду предмету від 29.06.2023 з відеозаписом, згідно якого оглянуто одяг, який був вилучений у ОСОБА_7 , а саме футболку сірого кольору, шорти сірого кольору, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, схожі на кров (а.с.70-74);

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.06.2022 року про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.23-24);

- протоколи допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_18 від 29.06.2023 про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.46-48), з яких вбачається існування протягом тривалого часу вкрай напружених сімейних стосунків між підозрюваним ОСОБА_7 і померлою ОСОБА_9 , заподіянням ним останній тілесних ушкоджень раніше;

- протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 28.06.2023 про обставини вчинення кримінального правопорушення, з якого вбачається, що свідок, будучи судово-медичним експертом, оглянувши тру потерпілої прийшов до висновку про неможливість раптового настання смерті останньої та настання смерті від не менш ніж 5 ударів в голову потерпілої (а.с.49-50).

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що є вірогідність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, зокрема вірогідність переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки за даними протоколів допиту свідків, останній намагався вже вплинути на їх покази; знищити або спотворити, чи сховати будь-яку з речей, яка має значення для справи; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на такі обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, будучи не обтяжений міцними соціальними зв`язками, не має постійного місця роботи, може в будь-який момент може покинути фактичне місце проживання. Отже, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення або відтягнення часу притягнення його до відповідальності.

Доводи захисника, що ОСОБА_7 заперечує свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення і нобгрунтованість оголошеної йому підозри, колегія суддів відхиляє, та вважає, що на даному етапі розгляду клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтованість вказаної підозри підтверджена наданими досудовим слідством матеріалами.

Разом з тим, слідчий суддя враховуючи молодий вік підозрюваного та те що він раніше не судимий, дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що відповідає критерію розумності та співмірності з кваліфікацією дій підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують.

Слідчий суддя правильно задовольнив клопотання слідчого та застосовував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки, на думку колегії суддів, такий вид запобіжного заходу забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , скоєний проти життя та здоров`я іншої людини.

Отже, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання названим вище ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги, не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Це зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не встановлено, тому та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: