Справа №293/660/17
Провадження №1-кп/293/16/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000231 від 12.06.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бежів Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не має, військовозобов`язаного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 29.09.2021 за ч. 1 ст. 152 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального проступку, форми вини і мотивів кримінального проступку.

12.06.2017 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно, безпричинно, всупереч волі власника, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність володіння особи, яке передбачене ст. 30 Конституції України, проник на огороджену територію подвір`я АДРЕСА_2 , належного на праві приватної власності ОСОБА_8 , та незаконно, шляхом вийнявши шибки вікна та за допомогою палиці відчинив замикаючу клямку дверей, після чого проник до будинку ОСОБА_8 , де незаконно без дозволу власника перебуваючи у помешканні, оглядав кімнати будинку, в ході чого був помічений користувачем домоволодіння, ОСОБА_6 , який вигнав ОСОБА_4 з будинку, таким чином припинивши незаконні дії останнього.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, що дійсно влітку 2017 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до будинку ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_6 , щоб взяти сірники. Перебуваючи у будинку, розбудивши ОСОБА_6 , ОСОБА_4 поросив у нього сірники, однак ОСОБА_6 вигнав ОСОБА_4 з будинку.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 12.06.2017 вдень він відпочивав у будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому помітив ОСОБА_4 , який на його запитання що він робить, відповів, що шукає сірники. Надалі між ним та ОСОБА_4 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 сказав, що відкрив двері через витягнуте скло у вікні веранди, після чого вдарив ОСОБА_6 рукою в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у червні 2017 року йому зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що до нього в будинок заліз ОСОБА_4 , після чого вдарив і вибіг на вулицю. Вийшовши на вулицю біля будинку ОСОБА_6 , до нього підійшов ОСОБА_4 та наніс йому один удар ногою в область шиї, від якого він впав на землю.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона має у своїй власності житловий будинок в АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 . Так, влітку 2017 року зі слів сусідки ОСОБА_9 їй стало відомо, що до її будинку незаконно проник ОСОБА_4 , який вчинив бійку із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Коли вона прибула до свого помешкання, в будинку нікого вже не було.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, прокурором надано наступні документи, які досліджено судом, зокрема:

- протокол огляду місця події від 12.06.2017 року, проведеного за добровільною згодою особи, яка володіє житлом, в ході якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 ;

- висновок судово-медичної експертизи №1224 від 13.06.2017 за результатами проведення судово-медичної експертизи з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлений синець на шиї, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по шиї; осаднення шкіри на правому ліктьовому суглобі, яке утворилося від дії тупого твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею, при падінні на поверхні. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновок судово-медичної експертизи №1225 від 13.06.2017, за результатами якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлений синець на обличчі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею; осаднення на лівій верхній та нижній кінцівках, які утворилися від дії тупих твердих предметів з необмеженою контактуючою поверхнею, при падінні на поверхні. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновок експерта № 1/1138 від 20.06.2017 року, за результатами проведеної судової дактилоскопічної експертизи, відповідно до якої встановити, чи залишені сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 19х24 мм, 24x27 мм пальцями рук чи долонними поверхнями рук осіб, дактилоскопічні карти яких надані на дослідження та заповнені на імена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не можливо у зв`язку з визнанням зазначених слідів непридатними для ідентифікації за ними особи;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 12.06.2017, результат якого показав, що ОСОБА_4 12.06.2017 перебував у в стані алкогольного сп`яніння;

- постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16.06.2017 року, відповідно до якої матеріали кримінальних проваджень за №0000231 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, №0000237 віл 16.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, №0000238 від 16.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, об`єднані в одне провадження за №0000231;

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2017 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 , в ході проведення якого останній детально розповів про обставини, що сталися в 12.06.2017 в будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, дані докази (показання, документи) за своєю суттю є належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, оцінивши викладені докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, доведена.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла, а саме незаконне проникнення до житла особи.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом вчиненого кримінального правопорушення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, компрометуючі матеріали на ОСОБА_4 відсутні, спосіб життя (раніше судимий, не одружений); відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 162 КК України, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд також враховує поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробив належні висновки, в судовому засіданні обвинувачений надав змістовні, повні та правдиві показання про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які повністю викривають його, дав критичну оцінку своїм діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, потерпілі будь-яких майнових претензій до обвинуваченого не мають, майнової шкоди не заподіяно, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження з його боку здійснення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу.

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вироку щодо нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, даний вирок суду необхідно виконувати окремо від вироку Корольовського районного суду м.Житомира за ч. 1 ст. 152 КК України відносно ОСОБА_4 .

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання немає.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, - виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судово-дактилоскопічної експертизи в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ