Справа № 191/3374/23
Провадження № 1-кс/191/580/23
У Х В А Л А

іменем України

03 серпня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування до :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василівка на Дніпрі Синельниківського району Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженому, раніше не судимому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, стрільцю - санітару 1-го мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000346 від 13.04.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000346 від 13.04.2023 рокувідповідає вимогам ст. 184 КПК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 10.04.2023 року приблизно о 20:00 год., маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше сховище, прибув до території КЗДО «Капітошка» за адресою: Твердохлібова, будинок 23, село Василівка на Дніпрі, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану, незаконно проник на територію КЗДО «Капітошка».

Далі, в цей же час (10.04.2023 року приблизно в 20:00 годин) ОСОБА_6 , перебуваючи на території КЗДО «Капітошка», яке розташоване за адресою: Твердохлібова, будинок 23, село Василівка на Дніпрі, Синельниківського району, Дніпропетровської області підійшов до будівлі котельні та у вікно побачив телескопічну драбину. В цей час, ОСОБА_6 керуючись виниклим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи із корисливих мотивів, з метою реалізації даного умислу, впевнившись у тому, що його дії залишаються непомітними, вирішив викрасти майно, а саме телескопічну металеву драбину, загальною довжиною 7,5 метрів, яка належить КЗДО «Капітошка», перебуваючи біля вікна вказаної котельні, за допомогою сили рук витягнув дерев`яне вікно з лутки, після чого дотягнувся до драбини, що стояла біля стіни зліва від вікна, взяв її та витягнув через вікно на вулицю, після чого з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 , спричинив КЗДО «Капітошка» майнову шкоду на суму 5500,00 гривень.

За викладених обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від директора КЗДО «Капітошка» ОСОБА_7 за 11.04.2023 року;

- протоколом допиту представника потерпілої сторони ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом огляду предмету від 14.04.2023 року;

- речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

28.07.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Приймаючи до уваги обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим виникає ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини та до цього часу не повернувся на військову службу, що також свідчить про схильність підозрюваного до самоусунення від покладених на нього обов`язків з боку командирів та держави.

Також, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності, підозрюваний ОСОБА_6 може вдатися до залякування свідків, місця мешкання, яких йому достовірно відомі, для того, щоб останні змінили свої свідчення на його користь, через що виникає ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім цього, виникає наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи та може продовжувати вчиняти майнові злочини. Також, останній, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини та до цього часу не повернувся на військову службу, що є кримінальним правопорушенням, яке передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Вищевикладені обставини та доводи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів може призвести до неможливості запобігання ризиків зазначених в даному клопотанні. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком на 60 (шістдесят) діб, з утриманням його в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4; Визначити розмір застави, достатній для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у розмірі, що дорівнює вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214 720 гривень. У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з під варти покласти такі обов`язки :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, свою вину визнає повністю. Також пояснив, що він проживає із співмешканкою на протязі півтора роки та працює неофіційно різноробочим в «ВМЗ» м. Дніпро.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesА, №182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що узгоджується з позицією, наведеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Медвєдєв та інші проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 29 березня 2010 року, § 76). Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч.5 ст.194 КПК України).

Згідно ч.1,2,6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не офіційно працює різноробочим в «ВМЗ» м. Дніпро, є військовослужбовцем.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 такий запобіжний захід як домашній арешт, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на останнього низку обов`язків, передбачених у ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- прибувати до групи слідчих СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду за першою вимогою;

- у період часу з 20:00 год. до 05:00 год. не залишати місце постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Зазначені обов`язки застосовуються до підозрюваного ОСОБА_6 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали, а саме, до 3 жовтня 2023 року.

Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних обов`язків може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 04 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1