Справа № 587/1886/23
У Х В А Л А
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мезень, Архангельської області російської федерації, росіянина, громадянина України, невійськовозобов`язаного, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Допущені ОСОБА_6 порушення вимог пунктів 2.3 «б» та 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
До початку судового розгляду від потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надійшли клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. В судовому засіданні зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
Прокурор не заперечував проти даного клопотання та вважав його таким, що підлягає задоволенню.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення даного клопотання, вказав, що розуміє, що це є нереабілітуючою підставою.
Вислухавши потерпілих, думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дійсно наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.
Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Зважаючи на це, при вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 К України відноситься до необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, примирився з потерпілими, відшкодував завдану ним шкоду.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1