ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1085/23
УХВАЛА

"07" червня 2023 р. смт. Петриківка

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ відділення поліції № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000150 від 05 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого розвідника водію, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, -

Встановив:

07.06.2023 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000150, відомості про яке 05.06.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого розвідника, 04 червня 2023 року, близько 22 години 00 хвилин перебуваючи на базі відпочинку «Одеса», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в словесну бесіду з відпочиваючим, раніше невідомим йому ОСОБА_7 . Під час бесіди, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Ігноруючи правила поведінки у суспільстві, з мотивів явної неповаги та зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ОСОБА_4 висловився на адресу ОСОБА_7 грубою нецензурною лайкою.

Після чого, продовжуючи хуліганські дії і не бажаючи їх припиняти, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання поведінки в побуті, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, ОСОБА_4 дістав з автомобіля марки HYUNDAI, модель SONATA, державний знак Слава Україні, на якому приїхав до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », предмет схожий на вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова № НОМЕР_2 та здійснив із нього близько 18 пострілів у гору.

Умисні дії, ОСОБА_4 , що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються за ч. 4 ст. 296 КК України..

Посилаючись на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, встановлено наявність ризиків по справі, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду і вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, з мотивів того, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжкість можливого покарання, особу підозрюваної, вважають за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На думку .

ОСОБА_4 свою вину в застосуванні зброї визнав, однак пояснив, що постріли здійснював вгору з метою самозахисту від групи осіб. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обмежитися домашнім арештом, так як він має постійне місце проживання та у зв`язку з отриманими бойовими пораненнями та станом здоров`я потребує медичної реабілітації. Заперечував можливість свого переховування та вчинення інших злочинів. Зобов`язується прибувати за кожним викликом до слідчого чи суду.

Адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання слідчого і стверджував, що обґрунтованість зазначених слідчим ризиків викликає об`єктивні сумніви, при цьому вважає, що домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні, в рамках наданих досудовим розслідуванням матеріалів, судом встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, а саме: витяг з ЄРДР за № 0000150 від 05.06.2023; копія повідомлення на лінію «102»; копія протоколу огляду місця події від 05.06.2023; копія постанови про визнання речових доказів; копія протокол допит свідка ОСОБА_7 від 05.06.2023; копія протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.06.2023; копія протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.06.2023; копія протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2023; копія протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.06.2023; копія протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.06.2023; копія допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином суд вважає, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

При цьому, вирішуючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, суд зважає на відсутність законодавчого визначення такого поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

06.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На виконання вимог статей 177 та 178 КПК України, відповідно до матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що ОСОБА_4 має вищу освіту, раніше не судимий, перебуває на військовій службі ВСУ, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю дружиною, має безліч бойових поранень та на даний час проходить огляд лікарської комісії для вирішення питання його подальшої придатності проходити військову службу.Підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, для запобігання яких до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід суд враховує твердження сторони обвинувачення про існування ризику вчинення інших злочинів, однак, слід відмітити, що ОСОБА_4 раніше не судимий і доказів, що він буде продовжувати вчиняти злочини матеріали справи не містять.

Враховуючи тяжкість можливого покарання за інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення, суд приходить до висновку про наявність ризику, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду в разі не застосування до нього відповідного запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи із наведеного суд вважає недоведеним органами досудового слідства, що за наявності ризику можливого переховування підозрюваного від досудового слідства і суду, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливо забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти його переховуванню від досудового розслідування чи суду.

Суд звертає увагу, що лише тяжкість можливого покарання за правилами призначення запобіжного заходу та практикою Європейського суду з прав людини, сформована ним у рішеннях «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі» та «Храїді проти Німеччини» не може слугувати підставою для застосування відносно особи виняткового запобіжного заходу, якими обмежуються основні та невід`ємні права людини та дане питання вирішується за результатами аналізу всіх встановлених обставин.

Вирішуючи питання про вид необхідного запобіжного заходу суд вважає недоцільним застосування особистого зобов`язання чи застави до підозрюваного , так як такі запобіжні заходи не спроможні запобігти встановленому судом ризику.

Отже, приймаючи до уваги наведене та враховуючи, вимоги, передбачені ч.2 ст.181 КПК України, згідно з яким запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою запобігання доведеним в судовому засіданні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та будь-який більш м`який запобіжний захід не може запобігти доведеному ризику. При цьому, враховуючи стан здоров`я підозрюваногоОСОБА_4 , суд вважає, що обов`язок не залишати місце постійного проживання має бути обмеженим випадкамивідвідування підозрюваним закладів охорони здоров`я, в інших же випадках лише з дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під цілодобовим домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 05.08.2023 року, тому строк домашнього арешту суд визначає в межах вказаного строку.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, суд вважає для належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечення належного контролю за його поведінкою та з метою забезпечення мети обраного запобіжного заходу на ОСОБА_4 слід покласти такі обов`язки: не залишати місце постійного проживання за виключенням відвідування закладів охорони здоров`я без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України підозрюваному роз`яснити, що у разі невиконання своїх обов`язків як підозрюваного чи обвинуваченого, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Беручи до уваги зазначене та керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-194, 197, 369, 372 КПК України -

Постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням відвідування закладів охорони здоров`я без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)утримуватись від спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню;

3)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Ухвала слідчого судді діє до 24:00 годин 04.08.2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Для виконання дану ухвалу направити до відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1