Справа № 645/3111/20
Провадження № 1-в/645/39/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а участю:

прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3

представника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про направлення до місця відбування покарання засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, що має середню освіту, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, раніше судимої:

- 24.07.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ст. 198 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік;

- 14.01.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова у виді 2 років обмеження волі частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 року у виді 6 місяців обмеження волі та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі;

- 17.04.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 рік, не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені ч.1 ст. 76 КК України,

- 17.02.2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі,-

в с т а н о в и в:

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова у виді 2 (двох) років обмеження волі частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року у виді 6 місяців обмеження волі та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.04.2020 року, із застосуванням положень 72 КК України, у виді 6 місяців обмеження волі та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді 3 років обмеження обмеження волі. Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралась. Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова ухвалено рахувати з 17.02.2021 року, оскільки остання знаходилася у Державній установі «Покровський виправний центр (№79), де відбувала покарання у виді обмеження волі.

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області відносно ОСОБА_5 щодо затримання та направлення останньої до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначено, що 14.02.2023 року засудженій ОСОБА_5 вручено припис про виїзд до місця відбування покарання та роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання, а також і відповідальність за неприбуття до виправного центру. 15.02.2023 року засуджена прибула до уповноваженого органу пробації та повідомила, що не має намір їхати до виправного центру, та відмовилась повідомляти про причини відмови. 20.02.2023 року Немишлянським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області було встановлено, що засуджена не прибула до виправного центру. 20.02.2023 року ОСОБА_5 з`явилася до відділу пробації та повідомила, що виїжджати до виправного центру не збирається. Викладене свідчить про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі.

Доводи подання підтверджуються даними підписки, анкети, корінцем припису від 14.02.2023 року та іншими матеріалами, що містяться в матеріалах особової справи №1/2023.

Представник органу пробації ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала подання та просила суд його задовольнити з підстав, зазначених в поданні.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала подання та просила суд затримати та направити засуджену ОСОБА_5 до місця відбування покарання в установленому законом порядку.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти направлення її для відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2021 року. Наголосила, що через скрутне матеріальне становище вона не має змоги самостійно прибути до місця відбування покарання.

Дослідивши подання та додані до нього документи, вислухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 14 частини 1статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з пунктом 4 частини 2статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до статті 56 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти адміністрації виправних центрів у трудовому і побутовому влаштуванні засуджених.

Управління (відділи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Київській області за погодженням з органами місцевого самоврядування визначають межі виправних центрів.

Відповідно до статті 57 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей82і389 Кримінального кодексу України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Статтею 87 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Відповідно до подання, засуджена ОСОБА_5 не виїхала до місця відбування покарання в ДУ "Покровський виправний центр (№7) Дніпропетровської області.

Вивчивши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.02.2023 року засудженою ОСОБА_5 було отримано припис для самостійного прибуття протягом трьох діб до виправного центру ДУ "Покровський виправний центр (№7) Дніпропетровської області, проте остання ухиляється від відбування призначеного за вироком суду покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КВК України, особи, які засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Кримінально-виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Так, відповідно до Розділу Х «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції № 272/5 від 29.01.2019 року, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого до обмеження волі не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Таким чином, вказані вище обставини підтверджують, що засуджена ОСОБА_5 станом на час звернення до суду з поданням не відбуває покарання згідно вироку у виді обмеження волі, а уповноваженим органом з питань пробації було дотримано встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та зазначеною вище Інструкцією, вимог щодо процедури направлення засудженої до місця відбування покарання, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-372, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 17.02.2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі задовольнити.

Надати дозвіл на затримання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для направлення її до місця відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2021 рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 02.05.2023 року.

Суддя ОСОБА_1