Справа № 466/6217/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/790/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони без дозволу слідчого, прокурора та суду залишати місце постійного проживання, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Роз`яснено підозрюваній, що в разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення у розмірі до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд мотивував своє рішення тим, що аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані слідчим в підтримку заявленого клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 є обгрунтовним та відноситься до тяжкого злочину, згідно до ст. 12 КК України. Вказує, що враховуючи особу ОСОБА_7 яка не одружена, раніше не судима, тимчасово не працює, тяжких хворіб та інвалідності у останньої нема, на утриманні має малолітнього сина, вважає, що до неї слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 обґрунтованою.

Крім цього, ОСОБА_11 підозрюється у вчинені умисних тяжких кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, так, будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання, у разі визнання її винною у вчиненні злочинів, в яких вона підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальних правопорушень, вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, у ОСОБА_10 не встановлено тяжких хвороб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню її під вартою.

Звертає увагу, що ОСОБА_11 на виклики слідчого не з`являлась, поважних причин неприбуття не повідомила, місце її перебування невідоме, за місцем реєстрації була відсутня. В ході виконання доручення слідчого, щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_10 , оперативними працівниками СКП ВП №1 ЛРУП №1 проводились заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_10 та при неодноразовому відвідуванні місць можливого перебування підозрюваної ОСОБА_10 виявлено не було. У зв`язку із вищенаведеним, 31.10.2022 слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_10 в розшук, оскільки встановити її місцезнаходження не виявилось можливим.

Також, апелянт підкреслює, що ОСОБА_11 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки, є особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, не одружена, проживає окремо від членів сім`ї, що свідчить про відсутність міцних соціально стримуючих факторів, які б створювали перешкоди для переховування від органу досудового розслідування.

На підставі викладеного прокурор вважає, що наявні фактори, які свідчать про те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому стосовно підозрюваної ОСОБА_10 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваної ОСОБА_10 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя досліджував не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу для дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Окрему оцінку слідчим суддею отримали характеризуючі дані про особу підозрюваної.

Що стосується тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , то хоч таке і є визначеним елементом при оцінці ризиків ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідка та вчинення інших кримінальних правопорушень, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя обґрунтовано частково задоволив таке.

Також, на думку колегії суддів, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження буде досягнута застосуванням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 КПК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3