справа № 366/1372/23
провадження № 1-кс/366/342/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Обвинуваченої ОСОБА_4 ,

Її захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків заяву захисника, адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , відомості про яке 09.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження слідчого судді Іванківського районного суду Київської області знаходиться на розгляді клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0000030 від 09.05.2023 року.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 .

Відвід мотивований тим, що відносно його підзахисної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В період строку домашнього арешту, а саме 22.06.2023 року, приблизно о 23 год. 15 хв., до ОСОБА_4 прибули працівники поліції, які проводили перевірку дотримання останньою обов`язків з виконання домашнього арешту, при цьому ніяких порушень не виявили. Разом з поліцейськими до квартири ОСОБА_4 прибув прокурор ОСОБА_3 та намагався вручити їй копію клопотання та доданих до нього матеріалів про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому попередньо не повідомив її про намір вручити такі копії. Прокурор намагався проникнути в житло ОСОБА_4 без поважних на те причин та без вмотивованого рішення суду. Крім цього, прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням та не надав підтвердження вручення ОСОБА_4 копій клопотання з додатками.

До заяви про відвід адвокат ОСОБА_5 долучив оптичний диск з відеозаписом подій, які мали місце 22.06.2023 року.

Адвокат вважає, що така поведінка прокурора ОСОБА_3 свідчить про його упередженість, а тому, просить відвести прокурора від розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив вирішити питання про його відвід на розсуд слідчого судді.

Розглянувши заяву про відвід, вивчивши доданий адвокатом ОСОБА_5 оптичний диск та розглянувши матеріали клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Надаючи оцінку доводам заяви, визначеній підставі для відводу прокурора (п.3 ч.1 ст. 77 КПК України), слідчий суддя виходить з того, що порядок відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні врегульований ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Слідчим суддею встановлено, що Вишгородською окружною прокуратурою Київської області здійснювався нагляд за додержанням законності у кримінальному провадженні № 0000030 від 09.05.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

06.06.2023 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до Вишгородського районного суду Київської області.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 05.05.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши їй залишати постійне місце проживання в період з 23 год. по 05 год. Строк дії ухвали до 04.07.2023 року.

23.06.2023 року до слідчого судді Іванківського районного суду в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Слід звернути увагу, що це клопотання не містило підтвердження отримання ОСОБА_4 копій клопотання з додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

З долученого до заяви про відвід прокурора відеозапису на оптичному диску, наданому адвокатом ОСОБА_5 слідує, що 22.06.2023 року, приблизно о 23 год. 15 хв., що ніким не оспорюється, до ОСОБА_4 прибули працівники патрульної поліції для перевірки дотримання останньою обов`язків з виконання домашнього арешту. Патрульна поліція ніяких порушень запобіжного заходу не виявила.

Крім цього, на відеозаписі видно прокурора ОСОБА_3 , який знаходячись на площадці біля вхідних дверей квартири разом з патрульними поліцейськими та ще одним невідомим чоловіком, як стверджує адвокат ОСОБА_5 , працівником СБУ, запитує у ОСОБА_4 про те, чи буде вона отримувати копію клопотання про продовження строку запобіжного заходу з додатками, і якщо так, то їй слід вийти до прокурора. На відеозаписі чутно голос адвоката ОСОБА_5 , який говорить про те, що ОСОБА_4 з квартири не вийде, оскільки відносно неї вже діє заборона виходу з будинку, при цьому вона не надає дозволу прокурора зайти до її помешкання.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до наступного.

Однією з складових засад законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

За результатами розгляду заяви у цьому випадку слідчий суддя не вбачає обставин упередженості прокурора, які виключають його участь у здійсненні ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту в частині ненадання слідчому судді підтвердження вручення ОСОБА_4 клопотання з додатками не заслуговують на увагу, оскільки такі матеріали могли бути надані їй прокурором не пізніше як за три години до початку розгляду клопотання, тоді як клопотання подане до суду за два тижні до завершення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно це не свідчить про упереджене ставлення прокурора до особи обвинуваченої ОСОБА_4 .

Прибуття прокурора до місця проживання ОСОБА_4 для вручення їй клопотання з додатками у пізній час слідчий суддя приймає до уваги, однак не розцінює як упередженість прокурора до особи ОСОБА_4 .

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Якщо захисник вважає, що зазначені дії прокурора містять ознаки дисциплінарного проступку, він вправі звертатися із відповідними зверненнями у порядку та спосіб, що визначені діючим законодавством.

Так само, захисник може звернутись до слідчого судді з відповідними скаргами на дії або бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні.

За таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволення, оскільки є безпідставний. На думку слідчого судді, зазначені заявником обставини є його суб`єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів в неупередженості прокурора чи його зацікавленості у результатах досудового розслідування.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що непогодження сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурора не є підставою для відводу такого прокурора. Неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час здійснення досудового розслідування може підставою для передачі його процесуальних повноважень іншому прокуророві керівником органу прокуратури в порядку ч. 3 ст. 37 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що захисником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості прокурора, відповідно підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу прокурора відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1