Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 519/263/23
Провадження №1-кп/523/1116/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000348 від 13.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксамитне Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні четверо малолітніх дітей, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на посаді обчислювача розрахунково-аналітичної станції військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший матрос, раніше судимого:

- 12.01.2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.407 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

12.11.2022 року приблизно о 19:46 годині, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на посаді обчислювача розрахунково-аналітичної станції військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший матрос, будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., знаходячись біля входу продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно шляхом вільного доступу таємно викрав трюковий велосипед марки «ВМХ» вартістю 5000 гривень, належного потерпілому ОСОБА_7 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, залишивши зберігати велосипед за місцем свого мешкання у нежитловому приміщенні, розташованому між третім та четвертим поверхами у під`їзді №3 будинку АДРЕСА_4 , тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну 5000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день 12.11.2022 року у вечірній час доби, вийшов вигулювати собаку, направився до магазину «Точка», розташованому по вул. Хіміків у м. Южне купити цигарки, побачив велосипед, який був не пристебнутий, поряд нікого не було, спонтанно виник намір на заволодіння чужим майном, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв велосипед та поїхав до себе до додому за місцем мешкання, після чого підняв на сходовий майданчик, де залишив зберігати між третім та четвертим поверхом. Через деякий час прийшли співпрацівники поліції, забрали викрадений велосипед.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснити не зміг, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, більше нічого подібного вчиняти не буде. Завданий потерпілому збиток відшкодований в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, будь-яких претензій до нього не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого в умовах воєнного стану та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він є засудженою особою за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.01.2023 року за злочин, який не є матеріального характеру, що підтверджується копією вироку, долученого стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження; разом з цим має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, дружину, яка перебуває у декретній відпустці, на утриманні четверо малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позитивно характеризується за місцем мешкання, на теперішній час в умовах оголошеного воєнного стану є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, також суд враховує наявність у обвинуваченого бажання вести законослухняний спосіб життя, його негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак з`ясовано, що під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме трюковий велосипед марки «ВМХ», який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, який після набрання вироком чинності підлягає поверненню за належністю потерпілому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000348 від 13.11.2022 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_5 та документи щодо речових доказів.

На підставі викладеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, те, що він має постійне місце мешкання, родину, міцні соціальні зв`язки, на утриманні четверо малолітніх дітей, позитивно характеризується, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних претензій, щире каяття, а також його поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, має бажання вести законослухняний спосіб життя, що свідчить про те, що обвинувачений зробив висновки, на теперішній час вбачаються підстави вважати, що він втратив свою соціальну небезпеку, тяжкі наслідки відсутні, також суд приймає до уваги думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, на переконання суду за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.69 КК України, а саме перейти до більш м`якого покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ст.185 ч.4 КК України, з урахуванням вимог ст.70 ч.4 КК України, відповідно яких призначається покарання за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.01.2023 року, який набрав чинності, при цьому суд вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України буде цілком достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України, що істотно покращує правове становище особи, яка притягнута до кримінальної відповідальності. Дана позиція визначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду за №199/1496/17 від 23.09.2019р.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали припиняє свою дію 20.05.2023 року. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити, при цьому за наслідком судового розгляду зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.01.2023 року по 17.05.2023р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.70, 72, 75, 76 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком суду, більш суворим за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.01.2023 року та остаточно визначити ОСОБА_5 міру покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

На період проходження військової служби виконання вироку в даній частині покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , як нагляд за особою звільненою від відбування основного покарання, направив копію вироку після набрання законної сили до установи, якій доручене виконання.

Після звільнення ОСОБА_5 з військової служби виконання вироку покласти філію Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 .

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» скасувати, звільнивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Речові докази трюковий велосипед марки «ВМХ», який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1