Справа № 209/2350/23
Провадження № 1-кп/209/206/23
12 червня 2023 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не працююча, не заміжня, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 08.07.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнилася 23.04.2021 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_5 , ПОВТОРНО, 08.03.2023 у денний час доби знаходилась разом із раніше знайомим їй ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_5 побачила в спальній кімнаті на підлозі вищевказаної квартири покладений там ОСОБА_4 та належний останньому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5, 3/32 GB», після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення вищевказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 08.03.2023 у денний час доби, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вона діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить та за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів таємно викрала майно, належне потерпілому ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5, 3/32 GB», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1010 грн. (одна тисяча десять гривень).
Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 1010 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 25 квітня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , з іншого боку, за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_4 , який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, обставиною, що пом`якшує її покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що розуміє та обізнана із наданими їй законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене їй обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклала добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до неї не застосовувалося, укладення нею угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляв.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченою ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують її покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують її покарання.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше судима, не одружена, не працює, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога з 1993 р., в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , тому угода про визнання винуватості, укладена 25 квітня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують її покарання, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не складалася.
Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченої не застосовувався.
Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведену експертизу стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 .
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Визнати винуватою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.03.2023 року на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» 3/32 GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , шляхом зняття заборони на його відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» 3/32 GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1