г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2504/23
Номер провадження 1-кп/213/209/23
В И Р О К

Іменем України

11 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000009 від 11 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем с. Долинське П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянином України, з повною середньою освітою, неодружений, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , старший стрілець піхотного відділення 3-го піхотного взводу 1-ї піхотної роти, у військовому званні «старший солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000009:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за загальною мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого стрільця піхотного відділення 3-го піхотного взводу 1-ї піхотної роти, яка на момент вчинення кримінального правопорушення дислокувалась: АДРЕСА_2 , у військовому званні «старший солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 30 серпня 2022 року не з`явився вчасно без поважних причин з лікувального закладу на службу до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , командуванню про причини свого неприбуття ОСОБА_3 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у місце тимчасової дислокації військової частини чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, до того часу, поки 19.06.2023 старший солдат ОСОБА_3 прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону і заявив про себе, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

19.06.2023р. між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, в приміщенні прокуратури укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, згідно якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_3 , який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про можливість застосування ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за це кримінальне правопорушення, та призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту із відбуванням на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Обвинуваченому було роз`яснено, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор у відповідності до ст. 476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник кожний окремо - просили затвердити угоду. Обвинувачений також підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, вину визнав повністю, пояснив, що угоду укладав добровільно, без примусу та погроз, її зміст йому повністю зрозумілий.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При укладенні угоди враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме, ступінь сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, обставини, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості.

Судом встановлено, що угода укладена на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 407 ч.5 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Злочин відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06..2023 року укладену між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_3 винним за ст.407 ч.5 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання, з застосуванням ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 69 КК України, у виді арешту із відбуванням на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000009 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті №213/2504/23 (1-кп/213/209/23).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .