Справа №212/6338/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 від 10 серпня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, неодружений, дітей на утриманні не має, здобув базову середню освіту, перебуває на соціальному забезпеченні, інвалід 3 групи, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне, економічне, фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що призвело до психологічних, економічних та фізичних страждань ОСОБА_7 .

Зокрема, 30.03.2023 близько 09.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Так, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2023 у справі №212/2740/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 21.04.2023 близько 10.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, повторно умисно вчинив відносно останньої, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, погроз фізичною розправою, вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Крім того, застосовував фізичне насильство, яке виражалось в нанесенні ударів в область голови та тулуба і при цьому вимагав грошові кошти від останньої. Так, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2023 у справі №212/3145/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення насильства в сім`ї.

Крім того, 14.07.2023 приблизно о 08.30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Крім того, неодноразово вимагав грошові кошти у останньої, що призвело до економічного насильства. Так, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2023 у справі №212/5057/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення насильства в сім`ї.

Крім того, 17.07.2023 приблизно о 08.30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Також, неодноразово вимагав грошові кошти у останньої, що призвело до економічного насильства. Так, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2023 у справі №212/5055/23 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення насильства в сім`ї.

07.08.2023 приблизно о 07.00 годині, ОСОБА_6 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, відносно своєї матері ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, перебуваючи за адресою спільного мешкання, а саме по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати її словами нецензурної лайки, погрожувати фізичною розправою, вимагати грошові кошти. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних, економічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_6 систематично у період часу з 30.03.2023 по 07.08.2023 вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, економічне, фізичне, психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, а саме постійний брак грошових коштів, через вимагання останнього, проявів головних і серцевих болів, втраті повноцінного сну та відпочинку, погіршенні якості життя потерпілої, підвищенням тиску та цукру в крові, оскільки остання хворіє на цукровий діабет.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 1261 КК України за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України визнав у повному обсязі за обставин викладених у обвинувальному акті. Суду пояснив, що мешкає разом із матір`ю в Покровському районі міста Кривого Рогу. Вчиняв насильство щодо неї психологічного характеру. Просив суворо не карати, оскільки він розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засідання пояснила, що коли чоловік був живий, їх наркозалежного сина ОСОБА_6 лікували в Києві, Луцьку, Дніпрі. В 2019 році його знову лікували, але він продовжував пиячити. Потерпіла терпіла, обвинувачений постійно вимагав у неї гроші. Ходив за нею, вимагав гроші та витрачав їх на наркотичні речовини. Обвинувачений курив на балконі, щось нюхав, потерпіла впевнена, що це не сигарети. Був дуже агресивним, постійно сварився, брав кредити, але сплачували вони, він повинен 25 тис. грн "Приватбанку", квартира під арештом. Потерпіла повністю утримує обвинуваченого. Він зламав їй руку та бив по голові, після чого залишилися синці, душив її шарфом, хватав за шию, обливав чаєм, плював в обличчя, погрожував ножем, шантажував, бив по ногам та стегнам ременем , надягав на голову подушку, штовхав. ОСОБА_7 зверталась у поліцію, обвинувачений сказав, що їй ніхто не допоможе, обливав водою, виливав чай, змушував її просити гроші у сусідів. Додому приходить пізно , хоче підірвати дім, потерпіла боїться його. З квартири виніс усе що є. У сестри викрав золото, у неї все вкрав, кухонні прилади та навіть одяг. Вночі ОСОБА_7 не спить, через нього і вказує, що не може заснути, б о він б`є її систематично. Обвинувачений тягав її за одяг та за волосся, через звернення до поліції. Пригрозив, що вб`є морально. Користується її беззахисністю.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілої. Просила суворо покарати обвинуваченого, оскільки більше так жити вона не може.

Враховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого, захисника та відсутність у прокурора та потерпілої заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого за ознаками злочину передбаченого ст. 1261 КК України, за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває не працює, неодружений, дітей на утриманні немає.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судомне встановлено. Про щирість каяття особи свідчить, зокрема, поведінка засудженого після скоєння злочину. Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів. Це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

На це звернув увагу Касаційний кримінальний суд, скасовуючи ухвалу апеляційної інстанції у справі № 523/4890/19.

Проте ОСОБА_6 не змінив свою поведінку щодо потерпілої. Так, в судових дебатах потерпіла підтвердила, що він продовжує ображати її та жодним чином не змінив до неї свого ставлення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України стороною обвинувачення не інкримінуються.

Суд не може погодитись з висновком органу пробації щодо можливості виправлення особи без ізоляції від суспільства, оскільки будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо потерпілої, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти систематичне фізичне та психологічне насильство по відношенню до матері, знехтувавши її правом, гарантованим Конституцією України, на повагу до її гідності.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

За змістом ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини провадження, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, призначеного за певні види кримінальних правопорушень.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання. Разом з цим, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при обранні заходу примусу, що застосовується від імені держави, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, винну особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком. Це може відбутися за умови, якщо винувата особа вчинила кримінальне правопорушення, до якого може бути застосована вказана стаття закону України про кримінальну відповідальність, а суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, що вбачатиметься не тільки з тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, особи винного, але й інших обставин провадження.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Обвинувачений ніде не працює, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, а відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_7 він постійно вимагає в неї гроші, погрожує їй, вчиняє сварки, ображає її нецензурною лайкою та штовхає, при цьому його поведінка не покращується, а тому вона його боїться.

Суд не вбачає підстав при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосування положень ст. 69, 75 КК України.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення та стійку протиправну поведінку обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у відповідності до санкції статті кримінального закону у виді арешту.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлені.Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 1261 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту прибуття до установи виконання покарання або з моменту затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8