Справа № 946/3816/23
Провадження № 1-кс/946/1197/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 ,, прокурора - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Приморське, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.05.2023 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000697 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.05.2023 приблизно о 11.00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу зі столу, таємно викрав ноутбук марки «Emachines» моделі «E525» вартістю 3000 гривень, після чого з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

29.05.2023 ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України затримано. 30.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити. Прокурор зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав повністю. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного проти клопотання слідчого заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що воно не обґрунтоване, ризики не доведені, підозрюваний не переховувався від органів слідства, не ухилявся від виконання обов`язків. Він проживає разом з матір`ю, веде господарство, працює різноробочим. Тримання під вартою занадто суворий запобіжний захід. Просить застосувати домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000697 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України.

29.05.2023 ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України затримано.

30.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 29.05.2023 в якій та просить вжити заходів до невідомого чоловіка, який 28.05.2023 в денний час за місцем її проживання викрав ноутбук; протоколом огляду місця події від 29.05.2023, який проведено на місці вчинення злочину під час чого зафіксовано обстановку події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 30.05.2023, яка пояснила, що в неї у володінні перебуває ноутбук марки «Emachines» моделі «E525». 28.05.2023 вона близько 11.00 години повернулася до себе додому де побачила, як з двору вийшов підозрюваний ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.05.2023, яка пояснила, що вона в період вчинення крадіжки бачила підозрюваного ОСОБА_5 , який швидко покидав домоволодіння за місцем вчинення злочину; протоколом добровільної видачі викраденого майна від 29.05.2023, під час чого підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав викрадений ноутбук марки «Emachines» моделі «E525»; протоколом огляду предмету від 29.05.2023 під час чого було оглянуто викрадене майно; постановою про визнання речовими доказами від 29.05.2023 - викраденого ноутбуку та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як зазначено слідчим та прокурором, підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Так. підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучості покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 продовжив свою злочинну діяльність будучи підданим кримінальному покаранню за аналогічний злочин в іншому кримінальному провадженні. Таким чином, ОСОБА_5 для себе відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову, з корисливих мотивів вчинив умисний злочин проти власності в період дії застосованого до нього іспитового строку, чим не виправдав довіри суспільства та держави. Дане вказує на кримінальну поведінку підозрюваного та спрямованість його дій на вчинення нових злочинів.

Також, суд враховує суспільну небезпечність підозрюваного, який схильний вчиняти корисливі злочини не маючи постійного джерела доходів, а отже, існування реальних ознак наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Проте, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; підозрюваний неодружений, малолітніх дітей на своєму утриманні не має, офіційно не працює, не має законних джерел доходу для існування, характеризується посередньо, існує реальна загроза до засудження його до покарання у виді позбавлення волі, отже існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором доведено ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи про міру покарання, яка може бути застосована до нього, оскільки у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками - крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи тяжкість покарання що йому загрожує, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, слідчим та прокурором не доведений, відсутні будь-які докази намагань такого впливу.

При цьому, виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, позицію слідчого та прокурора, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем проживання, те, що ОСОБА_5 винним визнав себе, розкаюється, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, працює по найму, відсутність наслідків для життя та здоров`я інших осіб, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту з забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 07:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено у даному випадку, з урахуванням зазначених вище обставин у сукупності, необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 07:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, строком до 27 липня 2023 року.

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 27 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 02.06.2023р. о 13:10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1