ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2222/23 Справа № 205/6071/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ст. 72 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ст. 72 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню через відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляції:

- засуджений просить скасувати ухвалу та задовольнити його клопотання, застосувавши ч. 5 ст. 72 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що період часу з 28.08.2018 року по 30.01.2019 року за вироком Дніпропетровського районного суду від 30.01.2019 року має бути зарахований у строк основного покарання за іншим вироком від 28.05.2020 року.

Заслухавши засудженого та його захисника, які кожен окремо та разом підтримали вимоги апеляційної скарги засудженого, прокурора, яка заперечувала проти апеляції засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року № 13-31кс18, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, оскільки впливає на кримінально-правове становище особи за ст. 5 цього Кодексу (покращує або погіршує його).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як слідує з наявних матеріалів, ОСОБА_5 30.01.2019 року засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за вчинення злочину 03.07.2018 року, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком в 3 роки, у зв`язку з чим на засудженого покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_5 був звільнений з-під варти.

Крім того, 28.05.2020 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за вчинення злочину 03.07.2018 року та остаточно призначено йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід ОСОБА_5 був обраний у виді тримання під вартою, строк відбування покарання за цим вироком рахується саме з 16 квітня 2020 року та підстав для застосування ч. 5 ст. 72 КК України до періоду, на який вказує засуджений, а саме, строку тримання його під вартою в іншому кримінальному проваджені, не вбачається.

З урахуванням наведеного, необхідно апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4