Справа № 642/550/23
Провадження № 1-кс/642/1530/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як вбачається з клопотання, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підзрюється ОСОБА_5 викладені слідчим письмово в клопотанні.

06.02.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: вилученою документацією щодо роботи незаконно створеного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме особові справи громадян, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, накази на їх призначення, зарплатні відомості, угод на добровільну співпрацю з представниками держави - агресора, трудові договори та ін., серед яких вказані документи на ім`я ОСОБА_5 ; висновком судово-почеркознавчої експертизи за вилученими докуменитами; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; відповідями на доручення на проведення слідчих дій; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

07.02.2023 на підставі ухали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 06.04.2023. 29.03.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 27.05.2023.

29.03.2023 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяці, тобто до 06.08.2023 року.

У зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується 27.05.2023, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ризики передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий посилається на те, що у даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та є підґрунтям для подальшого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Вказані обставини створюють передумови уникнення підозрюваної від кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, вказували на необґрунтовану підозру, підозрювана ОСОБА_5 заперечувала свою винуватість у інкримінованому злочині, також вказували на недоведеність ризиків, та просили відмовити у задоволенні клопотання, змінити запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів громадян працездатного віку. Захисником також були подані письмові заперечення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 06.02.2023 за ч. 2 ст. 111 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, або довічне позбавлення волі, із конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

З матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідим суддею не приймаються.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою.

Також, в абзаці 8 частини 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Той факт, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання не можу бути підставою для зміни запобіжного заходу на будь-який інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно неї у вигляді тримання під вартою до 22.07.2023 року. Вказаний строк не виходить за межі строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 22.07.2023,

Строк дії ухвали - до 22 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1