ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/668/23 Справа № 932/1918/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськавід 25 лютого 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Лящівка Черкаської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськавід 25 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 24 квітня 2023 року з покладанням наступних процесуальних обов`язків: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд; не відлучатися із м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду; не спілкуватися зі свідками та потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127КК України, а також з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього судимостей, наявності співмешканки, яка перебуває у стані вагітності, та малолітньої дитини на утриманні, наявності інвалідності 3 групи та дефектів мови і щелепи, наявні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені та не підтверджені, а тому суд прийшов до висновку про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор зазначає, що слідчим суддею, всупереч вимогам діючого законодавства, проігноровані наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та обрано запобіжний захід, який, на думку сторони обвинувачення, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов"язків. Вказує, що враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив умисний тяжкий злочин та розуміючи для себе негативні наслідки, є достатні підстави вважати, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та інших учасників провадження. З урахуванням викладеного вважає, що лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти існуючим ризикам.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 24 квітня 2023 року, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 23 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.263 КК України.

23 лютого 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, що виразилося у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, а також у катуванні, тобто умисному діянні, спрямованому на заподіянні особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненого з метою покарання особи за дії, вчиненні нею, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23 лютого 2023 року, відповідно до якого потерпілий прямо вказує на ОСОБА_8 як на особу, яка причетна до злочину та здійснювала заподіяння йому тілесних ушкоджень; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 23 лютого 2023 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 23 лютого 2023 року; довідкою з МКЛ №16 від 23 лютого 2023 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, одне з яких є тяжким та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, та ймовірність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, а також дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину та вагітну співмешканку, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має дефект щелепи, та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що такий ризик, як переховування від органу досудового розслідування та суду, суттєво зменшується з урахуванням того, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме: на утриманні малолітню дитину, проживає у цивільному шлюбі, є особою з інвалідністю ІІІ групи та має дефект щелепи, а такий ризик, як вплив на потерпілого, є непідтвердженим, оскільки потерпілий був взятий під охорону працівниками поліції з метою забезпечення його безпеки.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року було продовжено застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськавід 25 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4