Справа №295/4929/23
УХВАЛА

27.04.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області,

в с т а н о в и в:

24.04.2023 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить:

зобов`язати посадових осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести відомості в ЄРДР, згідно ст. 214 КПК України, про кримінальне правопорушення, вчинене приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4 , яке передбачене ч. 2 ст. 15 КК України, ст. 191 КК України, та директором ПАТ «Коростишівгаз» ОСОБА_5 , яке передбачене ч. 2 ст. 15 КК України, ст. 191 КК України;

припинити дії, які порушують конституційні права заявника, спадкоємця та правонаступника, та невідкладно розпочати розслідування кримінального правопорушення, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4 , завідувачем Житомирської державної обласної нотаріальної контори ОСОБА_6 , директором ПАТ «Коростишівгаз» ОСОБА_5 ;

визнати довіреність-договір-доручення №713 від 24.10.2022, посвідчену приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4 такою, що не підлягає виконанню;

визнати виконавчий лист номер в АСВП 71300779 таким, що не підлягає виконанню;

визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4

визнати трьохсторонню угоду від 13.02.2017 №20/З-238/01-10 на №20/З-238/01-10 від 07.02.2017 нікчемною.У скарзі ОСОБА_3 вказує, що 14.09.2022 він разом із сестрою ОСОБА_7 звернулися до державної нотаріальної контори для скасування заведеної спадкової справи.

Скарга обґрунтована тим, що 21.04.2013 він звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вчиненого організованою групою посадових осіб та посилається у скарзі на положення ст. 214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.04.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого відділу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області у частині вимог про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні, у відкритті провадження у частині решти вимог скарги відмовлено.

В судове засідання заявник не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що скаргу підтримує.

Уповноважений представник Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій зазначає, що 21.04.2023 він звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, та посилається на норми ст. 214 КПК України.

Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Положення ч.1 ст.214 КПК України обов`язують слідчого, дізнавача, прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 5 ст.214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки), порядок якої визначений ст. 214 КПК України.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту". Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, викладених раніше.

До скарги заявник долучив копію заяви, яка 21.04.2023 була ним подана до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, з якої вбачається, що за змістом вона аналогічна скарзі, з якою ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді. У заяві про вчинення кримінального правопорушення та у даній сказі вказано, що 18.04.2023 з банківської картки дружини заявника ОСОБА_10 було списано кошти у сумі 460,00 грн. Списанні коштів відбулося у ході виконавчого провадження, яке здійснюється Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирського області, з примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Коростишівгаз» у сумі 3725,96 грн. Заявник вважає, що з наведеного вбачається майновий та моральний тиск на нього через дружину щодо отримання спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_11 та померлого подружжя сестри ОСОБА_12 та зятя ОСОБА_13 .

Також у скарзі йдеться про незаконні дії голови Коростишівської міської ради ОСОБА_14 , завідувача Житомирської обласної нотаріальної контори ОСОБА_6 , директора ПАТ «Коростишівгаз».

Разом з тим, заява ОСОБА_3 від 21.04.2023 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та дана скарга містять набір даних та фактів, зміст яких та взаємозв`язок між ними встановити не вбачається за можливе. Так само, зі змісту заяви не вбачається за можливе встановити відомості, які б свідчили про вчинення злочинів зазначеними у заяві особами в розумінні ст.11 КК України, відповідальність за скоєння яких передбачена статтями з Особливої частини КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_3 відсутні, а носять лише абстрактний характер. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 від 21.04.2023, положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, дійшов висновку, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінальних правопорушень, а тому підстави для внесення відомостей за даною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні.

Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 11 КК України, ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1