справа № 279/4306/23
провадження № 1-кс/279/1087/23 У Х В А Л А
іменем України
Заявник як власник майна звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.07.2023 року.
Вказав, що є власником вантажних автомобілів марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 та «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 , на який накладено арешт, який просив скасувати та повернути автомобілі.
Заявник в клопотанні просив проводити розгляд в його відсутність.
Слідчий надав суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив в передачі транспортних засобів ОСОБА_3 на зберігання з правом користування до розгляду кримінального провадження по суті та прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 05.07.2023 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.246 ч.1 ККУкраїни. 04.07.2023 року під час проведення огляду місця події було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.07.2023 року накладено арешт на належний заявникові вантажний автомобіль марки «DAF» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Арешт було накладено у формі обмеження прав власника на користування та розпорядження майном.
Враховуючи, що слідчий не заявив про необхідність подальшого застосування арешту, зазначив про повернення власнику на зберігання транспортні засоби з правом користування.
Заявник в клопотанні зазначив про скасування вантажних автомобілів марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 та «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 ., однак судом встановлено, що арешт накладено лише на належний заявникові вантажний автомобіль марки «DAF» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , тому клопотання піддлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
В іншій частині заборон залишити арешт без змін.
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом