ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1960/23 Справа № 192/393/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року про відмову у зарахуванні до покарання строку попереднього ув`язнення засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21) за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року, за ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, у виді 4 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року вчинив кримінальні правопорушення і був затриманий вже після набуття чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України. Водночас, суд не знайшов підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року, оскільки запобіжний захід відносно засудженого не застосовувався і підстав для перерахунку строку перебування засудженого в слідчому ізоляторі у строк покарання суд при ухваленні вироку не встановив.

В апеляційній скарзі засуджений просить зарахувати йому до покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. ОСОБА_7 зазначає, що відбуваючи у колонії покарання, призначене йому за ч. 2 ст. 186 КК України, він був етапований судом до УВП-3 у зв`язку провадженням за ч. 2 ст. 190 КК України, в межах якого злочин ним було вчинено у 2016 році.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року,

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, пунктом ґ зазначеної частини статті визначено, що у строк попереднього ув`язнення включається перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає лише зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день та не визначає строки, які мають включатися до строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом враховано не було.

Колегією суддів встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_7 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки за вчинення 18 червня 2020 року та 03 серпня 2020 року злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України. Цим вироком строк покарання вирішено рахувати останньому з моменту фактичного затримання, тобто з 04 серпня 2020 року.

09 квітня 2021 року зазначений вирок набрав законної сили, 12 квітня 2021 року його було приведено до виконання, а з 06 травня 2021 року ОСОБА_7 розпочав відбувати покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)».

В подальшому ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року засудженого було переведено з ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» для розгляду кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та залишено обвинуваченого в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» до закінчення розгляду кримінального провадження. До вказаної установи ОСОБА_7 прибув 26 липня 2021 року.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року ОСОБА_7 було засуджено за вчинення 07 березня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. При цьому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за цим злочином було поглинено покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 17 листопада 2022 року.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, відмовляючи засудженому у задоволенні клопотання суд керувався тим, що за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення і був затриманий вже після набуття чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України, тоді як Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області запобіжний захід відносно засудженого взагалі не застосовувався.

Між тим, суд не врахував, що на час розгляду провадження Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засудженого 26 липня 2021 року було переведено до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», тобто він вважався попередньо ув`язненим, оскільки вирок щодо нього не набрав законної сили.

Поза увагою суд залишив й те, що в межах цього провадження ОСОБА_7 вчинив злочин 07 березня 2016 року, тобто на час дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року.

За цих обставин, беручи до уваги вимоги п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення за період з 26 липня 2021 року до набрання вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , скасування ухвали з постановленням нової, якою задовольнити клопотання останнього, зарахувавши до покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Окрім цього, з огляду на те, що відбутий строк покарання перевищує строк призначеного, колегія суддів вважає ОСОБА_7 таким, що відбув покарання за вироком суду, а тому підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року про відмову у зарахуванні до покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 до покарання строк попереднього ув`язнення за період з 26 липня 2021 року до 17 листопада 2022 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_7 негайно з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4