ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1679/23 Справа № 191/2572/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання начальника відділення СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2023 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 000 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або судді за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Епізод 1.

У невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, ОСОБА_8 маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, невизначеному колу осіб з числа наркозалежних, з метою отримання прибутку, реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, за невстановлену слідством суму грошових коштів, придбав подрібнену речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом та яку він в подальшому почав зберігати з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 , до 11 години 44 хвилин 23.12.2022.

23.12.2022 об 11 години 44 хвилини ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Першотравенськ, вул. Чайковського, гаражний кооператив «Южний» продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання з метою збуту, взяв вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу наркотичного засобу особам з числа наркозалежних, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), збув ОСОБА_10 за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Надалі, 23.12.2022 об 11 годині 48 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись в м.Першотравенськ Синельниківського району Дніпропетровської області, видав уповноваженій особі відділу у м. Павлограді Управління СБ України у Дніпропетровській області, придбану у ОСОБА_8 подрібнену речовину рослинного походження, яка перебувала в прозорому поліетиленовому пакеті.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/3862-НЗПРАП від 10.03.2023 надана на експертизу 30.01.2023 подрібнена речовина рослинного походження масою 1,2782 г, 1,3189 г, 1,3584 г, 1,2807 г. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,1504 г, 1,1870 г, 1,2226 г, 1,1526 г.

Епізод 2.

Також, у невстановлені слідством час та місці, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту, а саме особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, у зв`язку з чим останній, у невстановлений слідством час, але не пізніше ніж 07 година 19 хвилини 15.06.2023, перебуваючи у невстановленому слідством місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, отримав у невстановлений слідством спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб з метою збуту.

Надалі, продовжуючи перебувати у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, але не пізніше ніж 07 година 19 хвилини 15.06.2023 ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, та психотропної речовини з метою збуту, діючи умисно, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи при собі вищевказані незаконно придбані ним особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, з метою його подальшого незаконного зберігання без мети збуту, доставив вказані особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено з невстановленого слідством часу до 07 години 19 хвилини 15.06.2023 в житлових та не житлових приміщеннях вказаного вище домоволодіння.

У подальшому, 15.06.2023 в період часу з 07 години 19 хвилини по 09 годину 40 хвилин начальником відділення СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/20630-НЗПРАП від 16.06.2023, надана на експертизу 16.06.2023 подрібнена речовина рослинного походження масою 2,7614 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 2,4911 г.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

10.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

16.06.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, вказує на недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, оскільки слідчим та прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження їх існування.

Також сторона захисту не погоджується із визначеним слідчим суддею ОСОБА_8 розміром застави у сумі 671 000 грн., оскільки вважає, що при його визначенні слідчим суддею не було враховано майновий стан підозрюваного, який є безробітним, а також, що з епізоду нібито збуту, вбачається, що підозрюваний нібито збув ОСОБА_10 наркотичний засіб канабісза грошові кошти лише у сумі 1200 грн.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 є раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, жодних доказів стосовно того, що він може переховуватися під час досудового розслідування стороною обвинувачення не надано, з урахуванням презумпції невинуватості, сторона захисту вважає, що застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання унеможливить існування ризиків в майбутньому, якщо такі з`являться.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2023 року та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.307 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Так, про наявність існування вказаних ризиків свідчить як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, так і дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий та офіційно не працевлаштований. Крім того, перебуваючи за місцем мешкання підозрюваний матиме безперешкодний доступ до свідків у вказаному кримінальному провадженні та можливість впливати на них.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає його перебуванню в ізоляції від суспільства, репутацію підозрюваного, майновий стан та сімейний стан, який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, та дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

У той же час, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 та ч.5 ст.182 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 671 000 грн., оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо особи підозрюваного ОСОБА_8 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, обставини вчинення злочину, в якому він підозрюється, який вчинений в період введеного на території України воєнного стану, його майновий стан, а також вважає такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених слідчим суддею ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У свою чергу стороною захисту суду не надано переконливих доказів необхідності зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави для підозрюваного ОСОБА_8 .

Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2023 року та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного за ч.2 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2023 року та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4