Справа № 459/1732/23
Провадження № 1-кп/459/75/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 06.04.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Соснівка, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 25.03.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилини, зайшовши у приміщення магазину «Аврора», який розташований за адресою: Львівська область, місто Червоноград, вулиця Шептицького, 12, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 із подальшими змінами та доповненнями, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи поблизу торгового прилавку вищевказаного магазину, таємно, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, взяв правою рукою з верхньої полиці вказаного прилавку навушники без провідникові білого кольору марки «Х-DIGITAL HBS-110» в упаковці синьо-жовтого кольору, вартістю 399 гривень 00 копійок, які заховав у праву кишеню штанів, в яких був одягнений, після чого покинув приміщення даного магазину не розрахувавшись за вказані навушники та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Вигідна Покупка», на загальну суму 399 гривень 00 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану - в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, є людиною молодого віку, раніше не судимий, згідно ст. 89 КК України, розлучений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, завдану шкоду відшкодував повністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, обрані стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вигляді домашнього арешту, з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 374 КПК України, до набрання вироком законної сили вважає необхідним залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 1434,00 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: навушники безпровідникові білого кольору марки «DIGITAL HBS-110» з повною комплектацією та упаковкою синьо-жовтого кольору - після набрання вироком законної сили, повернути власнику.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.04.2023 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь держави 1434,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1