Справа № 521/6617/23
Пр-ня по справі № 1кп/521/1290/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

23 травня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000201 від 10.12.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсоні, громадянина України, який має середньо спеціальну освіту, офіційно не працює, не офіційно працював на будівельних майданчиках в м. Херсоні - робочим, одружений, дітей не має, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1)22.11.2005 року Дніпровським р/с м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 3 роки; 2)03.11.2006 року Дніпровським р/с м. Херсона за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, 71 КК до позбавлення свободи на строк 4 роки; 3)21.03.2012 року Дніпровським р/с м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК, до позбавлення волі на строк 3 роки; 4)26.04.2012 року Суворовським р/с м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК остаточно до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 5)24.09.2018 року Херсонським м/с Херсонської області за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців; 6)11.06.2019 року Херсонським м/с Херсонської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК остаточно до покарання 2 роки 2 місяці, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 11.08.2021 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 09 грудня 2022 року приблизно о 23 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_5 .

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану3, ОСОБА_3 переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, шляхом пошкодження вікна, таємно проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав планшет марки «Lenovo TAB A7-30» моделі «A3300-GV», вартістю 871 гривня 25 копійок та телевізор марки «Samsung» моделі «UE40H5303AK» 101,6 см. (40 дюймів) Full HD, вартістю 6151 гривня 67 копійок. Після вчиненого, ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7022 гривні 92 копійки.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою визнав повністю. За обставинами правопорушення показав наступне. Що він орендував частину будинку по АДРЕСА_2 . За місцем свого проживання тимчасово не проживав, оскільки посварився із тещою. В період коли Збройні Сили України звільнили м. Херсон та ще наводили у місті порядок, роботи було дуже мало. В нього закінчились гроші на їжу, тому він вирішив вчинити крадіжку. Він дійсно викрав планшет та телевізор, які продав на наступний день скупнику. Він також у вказаному будинку взяв продукти харчування, які залишив собі. В теперішній час розкаюється, просить суд суворо його не наказувати.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушень, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також умови життя під час вчинення правопорушення, які показують неймовірну бідність і відсутність засобів до існування.

3.2.Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Призначаючи покарання, суд враховує особистість обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також супутні обставини правопорушення.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 34 років. Народився і виріс в м. Херсон. Отримав середньо спеціальну освіту, за спеціальністю автослюсар. Офіційно не працевлаштований. Не офіційно намагається працювати робочим на будівельних майданчиках в м. Херсон. Одружений, дітей не має. Зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 . Раніше неодноразово судимий. Перелік судимостей зазначений вище у вироку. До затримання проживав сам, оскільки дружина 08-09 січня 2023 року виїхала за кордон на роботу. Він залишився сам із тещою. Посварившись із тещою, виїхав із квартири і почав проживати в орендованому житлі.

4.3.Під час окупації військами російської федерації він залишився в м. Херсон. Намагався працювати так само на будівництві або звичайним різноробочим. Не виїхав з м. Херсон, оскільки не було куди виїжджати. Батько і матір у нього померли. Батько ніколи не знав. Мати померла у 2009 році від цирозу печінки, оскільки зловживала алкоголем. Його вихованням займалась лише бабуся.

4.4.Обвинувачений привів приклад дій окупаційної влади у м. Херсоні. Так, місцева влада оголосила про фінансове заохочення осіб, які будуть повідомляти про наявність у громадян зброї. Його знайомий задля отримання такої винагороди повідомив про те, що у ОСОБА_3 є зброя. В зв`язку з чим ОСОБА_3 було затримано та до нього застосовували тортури і катування, намагаючись з`ясувати місце знаходження зброї (пістолету), якої в нього ніколи не було. Застосовували електрострум, фізично сильно били та знущались різними засобами. В подальшому з`ясували, що в нього зброї не має і відпустили.

4.5.Весь час окупації м. Херсона російськими військовими та після звільнення м. Херсона 11 листопада 2022 року з роботою було дуже погано. Не можливо було достатньо заробити собі на звичайні засоби існування. Продуктів харчування в нього майже не було.

4.6.Оцінюючи покази обвинуваченого, судом встановлено, що вчинений злочин є наслідком не розуміння суспільних відносин власності та нездатність особи до критичного мислення під час створення складних життєвих умов. Не здатен обвинувачений вочевидь зрозуміти і негативні наслідки від своїх незаконних дій, які призводять до втрати загальної довіри між людьми, при вчиненні таких злочинних дій. Дана крадіжка не вирішила всіх наявних соціальних і економічних проблем обвинуваченого. Натомість ще більше створила умови для втрати власного культурного самозбагачення. Вчиняючи новий акт порушення закону, обвинувачений все далі віддаляється від загального культурного порядку і цивілізованого суспільства.

4.7.Суд також оцінює наявні шість судимостей обвинуваченого за умисні злочини. Безумовно обвинувачений відбув за кожне вчинене правопорушення своє покарання, а тому такі відомості судом використовуються лише задля характеристики обвинуваченого та врахування рецидиву нового злочину. Натомість не можна не побачити певної системності у діях обвинуваченого, направлених на порушення встановленого порядку управління та охорони певних суспільних відносин. Більшість правопорушень вчинені проти власності. Однак одна судимість стосується особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи. Це також досить негативно характеризує ОСОБА_3 .

4.8.Разом з тим, суд вважає, що при призначені покарання за вчинення нового кримінального правопорушення необхідно розумно оцінити і дії обвинуваченого і умови в які він поставлений життям. Так встановлено, що він вчинив крадіжку чужого майна, у людини похилого віку, натомість сам знаходився у скрутному матеріальному становищі. Не мав засобів до існування (харчування і загального побуту). Заробити собі на життя у той проміжок часу він також не міг, оскільки с початку м. Херсон перебував під окупацією російської федерації. В подальшому після звільнення м. Херсон, Збройні Сили України наводили порядок в місті, а тому роботи так само було не багато як і при зміні влади. Не сприяє стабільній роботі і постійні обстріли м. Херсон з різних видів озброєння.

4.9.Тобто економічно вижити в таких умовах дуже важко. Суд не виправдовує дії обвинуваченого, однак намагається надати їм правильну юридичну форму, для того, щоб найсправедливіше призначити покарання.

4.10.В теперішній час встановлено, що частково завдана шкода потерпілому відшкодована, за рахунок повернення телевізора у сумі 6151 гривень 67 копійок. Тобто залишок невідшкодованої шкоди становить 871 гривня 25 копійок. Сума завданої шкоди об`єктивно показує, що втрати для потерпілого становлять не значну суму. Натомість для обвинуваченого очевидно в той проміжок часу це були значні кошти задля купівлі для себе харчування.

4.11.Таким чином, засуджуючи незаконні дії обвинуваченого, які він вчинив по відношенню до потерпілого, суд оцінює обстановку життя ОСОБА_3 , відсутність засобів до існування та не можливість повноцінно заробити кошти для забезпечення своїх потреб.

4.12.Обираючи вид та строк покарання, суд зважає на зазначені фактори, при цьому враховує, що покарання повинно бути як карою, так і засобом для стримування у майбутньому самого обвинуваченого та інших громадян від ітераційних дій. При цьому покарання не повинно бути помстою до обвинуваченого, враховуючи його тривалу антисоціальну поведінку. Ступінь призначеного покарання повинен бути настільки суворим, щоб забезпечувати всі викладені ризики. Покарання не повинно бути марною жорстокістю. Відповідно суд, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, суму завданої шкоди (871,25 грн.), особистість обвинуваченого, який в той проміжок часу потрапив у скрутні життєві обставини, наявність обставин які обтяжують і пом`якшують покарання, вважає, що умови життя, разом із каяттям та беззаперечним визнанням своєї вини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, який вчинений ОСОБА_3 , що дає право суду на застосування ст. 69 КК та призначення покарання обвинувачену, нижче від найнижчої межи, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, однак зв`язане з позбавлення волі.

4.13.Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що ч. 4 ст. 185 КК у даному випадку, встановлює покарання лише з однією кваліфікуючою ознакою: крадіжка вчинена в умовах воєнного стану. Відсутність такої кваліфікуючої ознаки, у звичайних умовах призведе до кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК, яка встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання саме у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК. У даному випадку для нього можливо призначити покарання у мінімальному розмірі.

4.14.Саме таке покарання буде відповідати як обставинам правопорушення (крадіжка побутової техніки), незначній сумі завданої матеріальної шкоди (потерпілому невідшкодована шкода на суму 871,25 грн.) так і особистості обвинуваченого, який незважаючи на засудження раніше продовжує вчиняти правопорушення. Підстав для застосування ст. 75 КК суд не находить.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинуваченого.

5.3.Речові докази 1)телевізор марки «Samsung» моделі «UE40H5303AK» 101,6 см. (40 дюймів) Full HD, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_5 . Оскільки вказаний телевізор вже повернутий потерпілому, суд приймає рішення про залишення вказаного майна у ОСОБА_5 .

5.4.Враховуючи вид покарання та вже існуючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити такий вид запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_6 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК, у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.4.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.5.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду, а саме з 03.03.2023 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.6.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.01.2023 року, а саме з: 1) телевізору марки «Samsung» моделі «UE40H5303AK» 101,6 см. (40 дюймів) Full HD.

1.7.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.8.Речовий доказ по провадженню: 1) телевізор марки «Samsung» моделі «UE40H5303AK» 101,6 см. (40 дюймів) Full HD залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

1.9.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

1.10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.11.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.12.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року

[2] Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.

3 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.