Провадження № 1-кп/643/459/23
Справа № 643/5762/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001430 від 30.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 01.06.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 5 днів; 30.04.2014 Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.06.2016 Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі; 31.10.2017 Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 05.09.2022 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років обмеження волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим, за скоєння умисних корисливих злочинів, після неодноразового відбуття покарань у місцях позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законодавством України порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, та знову вчинив умисні корисливі злочини за таких обставин.

Так, 29.04.2023 близько 17 години 00 хвилин, у період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_6 , перебуваючи на території спортивного майданчику, розташованого поряд з загальноосвітньою школою №103 по пр. Тракторобудівників, 110 в м. Харкові, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_7 , який поклав мобільний телефон Samsung A12, належний потерпілому ОСОБА_8 , до сумки, яку залишив на лавці території спортивного майданчика за вищевказаною адресою, та відійшов на відстань декількох метрів. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і він, діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лавки, відкрив сумку ОСОБА_9 та дістав з неї мобільний телефон ТМ «Samsung A12» синього кольору, належний потерпілому ОСОБА_8 , та поклав до власної кишені, тим самим таємно, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном ТМ «Samsung A12» синього кольору, вартістю 3099, 00 гривень, після чого з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, 15.05.2023 близько 16 години 30 хвилин, у період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_6 , перебуваючи на території урбан-парку, розташованого поряд з буд.95 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_10 , який поклав мобільний телефон Vivo Y17, належний потерпілій ОСОБА_11 , до сумки, яку залишив на рампі території парку за вищевказаною адресою, та відійшов на відстань декількох метрів. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та останній, діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до рампи, відкрив сумку ОСОБА_10 та дістав з неї мобільний телефон ТМ «Vivo Y17 » пурпурного кольору, належний потерпілій ОСОБА_11 , та поклав до власної кишені, тим самим таємно, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном ТМ «Vivo Y17» пурпурного кольору, вартістю 3059 гривень, після чого з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище, зазначивши, що все відбувалося саме так, як викладено в обвинувальному акті. Дуже шкодує про вчинене.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується іншими доказами стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та останні правильно розуміють зміст цих обставин, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались.

Виходячи з викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_5 є громадянином України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не однаразово судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття у скоєному.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не однаразово судимий, суд вважає не можливим його виправлення без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало, потерпілі претензій матеріального характеру до нього не мають, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Процесуальних витрат у справі немає.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , залишити обраний, тримання під вартою, до набрання вироком законної сили

Початок строку вiдбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, тобто з 01.06.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання період знаходження під вартою з 01.06.2023 року.

Скасувати арешт майна, мобільного телефону ТМ «Vivo Y17», накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду від 01.05.2023 року.

Речовий доказ, мобільний телефон ТМ «Vivo Y17» пурпурного кольору, належний потерпілій ОСОБА_11 , повернути потерпілій, у якої він знаходиться на зберіганні.

Речовий доказ, закупочний акт від 30.04.2023 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1