Справа № 129/814/22
Провадження № 1-о/135/1/23
УХВАЛА

Іменем України

10.04.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25.05.2000 року за виключними обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 21.02.2023 на розгляд до Ладижинського міського суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25.05.2000 року за виключними обставинами.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року за пунктами "а", "г" ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. ч. 3, 5, 6 ст. 19 ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 42 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

25.05.2000 року ухвалою Верховного Суду України вирок щодо засудженого ОСОБА_4 змінено, ухвалено на підставі ст. 42 Кримінального кодексу України вважати ОСОБА_4 засудженим за пунктами "а", "г" ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 19 ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений просить переглянути вирок Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року та ухвалу Верховного Суду України від 25.05.2000 року за виключними обставинами, передбаченими п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, поновити строк подачі заяви про перегляд рішень судів за виключними обставинами.

Розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за виключними обставинами, суд дійшов таких висновків.

В своїй заяві ОСОБА_4 , зазначає, що виключною обставиною, що є підставою для перегляду вироку Вінницького обласного суду та ухвали Верховного Суду України є обставина передбачена п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, а саме - встановлена Конституційним Судом України неконституційність смертної кари в Україні, що було встановлено в рішенні Конституційного Суду України №11-рп/99 від 29.12.1999 року.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, виключною обставиною для перегляду судових рішень, що набрали законної сили є встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Як вбачається зі змісту заяви, такою обставиною ОСОБА_4 вважає рішення Конституційного Суду України №11-рп/99 від 29.12.1999 року.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Тобто, вказаними нормами чітко і однозначно визначено строк звернення особи із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Разом із заявою про перегляд рішення за виключними обставинами ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення йому строку на подання такої заяви. При цьому посилається, зокрема, на те, що зміни до ст. 461 КПК України були внесені в 2017 році, а він регулярно звертається до судів із клопотаннями про перегляд судових рішень.

Суд вважає, що подане ОСОБА_4 клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить поважних причин для поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судових рішень. Відтак, вказане клопотання не підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що заява ОСОБА_4 про перегляд судових рішень надійшла до суду 22.04.2022, тобто більш ніж через двадцять років з дня офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України, на яке посилається заявник.

При цьому, до 15.12.2017, коли набрав чинності Закон № 2147-VIII від 03.10.2017, яким в КПК України були внесені зміни та встановлено можливість перегляду судових рішень за виключними обставинами, діяли норми ст. 459 КПК України. Так, п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України (в редакції до 15.12.2017) передбачав що нововиявленою обставиною є визнання Конституційним Судом України неконституційності закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Тобто, згідно норм КПК України неконституційність закону, як підстава для перегляду судових рішень, була нововиявленою обставиною до 15.12.2017, а згідно діючої редакції КПК України, така обставина є виключною.

Що додатково підтверджує висновки суду про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судових рішень.

Законодавцем чітко та однозначно визначено строки звернення особи з заявою про перегляд судового рішення.

Так, стаття 461 КПК України, обмежує строком можливість подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами задля досягнення стабільності судових рішень та з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є складовою верховенства права.

Враховуючи, що ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд судових рішень за виключними обставинами з пропуском строку встановленого КПК України, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подачі заяви до суду немає, тому суд вважає, що у відкритті провадження за виключними обставинами слід відмовити.

Крім того, підлягає врахуванню й те, що ухвала Верховного Суду України була винесена 25.05.2000, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України №11-рп/99 від 29.12.1999 року. Вказаною ухвалою Верховного Суду України від 25.05.2000 були враховані обставини, викладені в рішенні Конституційного Суду України №11-рп/99 від 29.12.1999 року, в зв`язку з чим і змінено вирок Вінницького обласного суду від 16.06.1999. Про що зазначає і сам засуджений ОСОБА_4 . Тобто, на час винесення рішення Верховним Судом України 25.05.2000, суду були відомі та судом були враховані обставини, на які посилається засуджений.

Окрім цього, суд враховує і практику Верховного Суду.

Так, в ухвалі від 10.01.2023 по справі № 13-2зво23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підстави для здійснення провадження за виключними обставинами врегульовано у ст. 459 КПК, і за їх відсутності суд не вправі переглядати оспорювань рішення. Зазначене засуджений залишив поза увагою і в поданій заяві не відобразив жодних обставин, котрі можуть слугувати підставою для відкриття провадження Великою Палатою.

Разом із цим засуджений не зважив на те, що КПК не передбачено процедури неодноразової перевірки Великою Палатою аналогічних за сутністю змісту заяв про перегляд судового рішення за правилами глави 34 цього Кодексу, а постановлені 2 червня, 26 серпня та 20 жовтня 2021 року ухвали вказаної палати про відмову у відкритті провадження є остаточними і в силу закону не підлягають оскарженню.

Отже, наведені засудженим обставини, які вже були предметом перевірки Великої Палати, не можуть слугувати підставами для здійснення провадження за виключними обставинами.

Такий висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду (наприклад, ухвали Великої Палати від 17, 21, 25 листопада, 12, 14, 16 грудня 2022 року, провадження № 13-51зво22, 13-52зво22, 13-55зво22, 13-64зво22, 13-65зво22, 13-67зво22, 13-68зво22 відповідно).

При цьому судом встановлено, що як убачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, засуджений ОСОБА_4 раніше вже неодноразово звертався до суду із подібними заявами про перегляд судових рішень за виключними обставинами. Зокрема, ухвалою Вінницького міського суду від 01.02.2023 по справі № 127/1-2/1999 було відмовлено у відкритті провадження у справі. В подальшому ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.03.2023 вказану ухвалу суду залишено без змін. У вказаній справі, аналогічно як і в даній справі, ОСОБА_4 посилався на рішення Конституційного Суду України від 29.12.1999 та просив поновити йому строк звернення до суду, в чому йому було відмовлено.

З огляду на викладене суд вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 461, 464 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25.05.2000 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3