Провадження №11-кп/801/956/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2023 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено на 60 діб, починаючи з 25.07.2023 року по 22.09.2023 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 214720,00 гривень.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: 1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час; 2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; 3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4)утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному проваджені

Роз`яснено ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2023 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов"язання або домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, немає наміру переховуватися від суду, впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить звернути увагу на те, що він має двох дітей, сестру, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює на будівництві, має намір відшкодувати збитки потерпілому до рішення суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000247 від 18.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України перебуває на розгляді у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як убачається з рішення суду першої інстанції, суд, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, в тому числі і у тяжкому кримінальному правопорушенні, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, крім того, під час перебування трьох обвинувальних актів на розгляді Вінницького міського суду, надійшов даний обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 23 епізодів корисливих кримінальних правопорушень, тому обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання чи цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки встановлені дані про особу обвинуваченого самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що вказані запобіжні заходи здатні забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

При цьому, наявність постійного місця проживання, де обвинувачений може перебувати під домашнім арештом не утворює жодного морального запобіжника при обранні ОСОБА_6 моделі поведінки, а відтак нездатне перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальні правопорушення, проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, таким чином, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду від 25.07.2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4