Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/882/17
Провадження по справі № 1-кп/514/22/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине в режимі відеоконференції з Арцизьким районним судом Одеської області за участю обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 02 червня 2016 року, у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тарутинського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 02 червня 2016 року відносно вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що згідно наказу №2-о «Про призначення працівників Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області» від 09 липня 2013 року, відповідно до Указу Президента України від 18 березня 2013 року №143/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України та постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», призначена на посаду начальника відділу обслуговування платників податків Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області.

Згідно наказу №27-о від 17.05.2016 «Про переведення працівників Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області» ОСОБА_5 призначена на посаду заступника начальника управління начальника відділу контрольно перевірочної роботи Арцизької об`єднаної державної інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, тобто являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно наказу №8-о від 19.08.2013 ОСОБА_8 призначена на посаду начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області в порядку переведення з посади начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області.

Згідно наказу №27-о «Про переведення працівників Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області» від 17.05.2016 ОСОБА_8 призначена на посаду начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Арцизької об`єднаної державної інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, тобто являлася службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно наказу №170 від 19 травня 2016 року, винесеного начальником Арцизької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 , начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб Арцизької об`єднаної ДПІ ОСОБА_8 було доручено забезпечити здійснення фактичної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , який здійснює підприємницьку діяльність в смт Тарутине. Перевірка повинна бути проведена з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, який кваліфікується як службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Також здійснення перевірки було доручено заступнику начальника правління - начальнику відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Арцизької об`єднаної ДПІ ОСОБА_5 , яка являється особою, яка займає відповідальне становище.

В ході перевірки, проведеної з 19.05.2016 по 30.05.2016, ОСОБА_8 і ОСОБА_5 виявили, що підприємець ОСОБА_10 , який займається торгівлею продуктами харчування, найняв в січні 2016 року на роботу чотирьох осіб - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , без укладання трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, які працювали з січня 2016 року.

В процесі перевірки ОСОБА_5 прийняла пояснення від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підписали пояснення, в яких вказали, що працюють з січня 2016 року без оформлення трудових відносин. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заявили ОСОБА_10 про те, що на нього буде накладений штраф в розмірі 15000 грн. та повідомлено в Державну службу України з питань праці про те, що він використовує найманих робітників без оформлення трудових відносин і це потягне за собою нові штрафні санкції.

01.06.2016, до підписання акту перевірки, начальник Тарутинського відділення ДПІ ОСОБА_4 , який займає відповідальне становище державної посадової особи, самостійно прибув до ОСОБА_10 , якого знав раніше, в магазин продуктів харчування, який розташований в АДРЕСА_1 , де заявив останньому, що в ході перевірки йому нарахували 15000 грн. штрафних санкцій. Одночасно ОСОБА_4 став вимагати від ОСОБА_10 передачі йому в якості неправомірної вигоди 12000 грн. за зменшення нарахування штрафних санкцій до 3000 грн. Також ОСОБА_4 завірив ОСОБА_10 , що в разі отримання ним вказаної суми, у останнього протягом року не будуть проводити перевірок підлеглі робітники Арцизької об`єднаної ДПІ та до Державної служби України з питань праці, крім того не буде направлена інформація про те, що в нього працюють без належного оформлення трудових відносин четверо робітників. При цьому ОСОБА_10 , погодившись з вимогою ОСОБА_15 , заявив, що в нього не має в даний час вказаної суми в 12000 грн., але він підшукає вказану грошову суму для передачі в якості неправомірної вигоди.

В той же час ОСОБА_5 склала та підписала завідомо неправдивий акт перевірки за № 141/15-07-13-01-/178 від 30.05.2016. Згідно висновків даного акту, підприємець ОСОБА_10 , який займається торгівлею продуктами харчування, найняв на роботу чотирьох осіб - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які працювали начебто тільки протягом одного місяця, без укладання трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та визначили суми:

- податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1062 грн.;

- податкових зобов`язань з єдиного внеску в розмірі 1298 грн.;

- податкових зобов`язань з військового збору у сумі 88 грн. 50 коп.

Одночасно ОСОБА_5 , з метою зменшення штрафних санкцій, вчинила службове підроблення, а саме: склала нові пояснення від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в яких вказала, що кожен з них працював у ОСОБА_10 , як найманий робітник тільки протягом місяця. При цьому, ОСОБА_5 розписалася від імені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на даних поясненнях, які були долучені до акту перевірки.

З даним фіктивним актом перевірки ОСОБА_5 навмисно не ознайомила ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_5 , вчинила службове підроблення, а саме: вона розписалася від імені ОСОБА_10 про те, що він 30.05.2016 ознайомлений з вказаним актом перевірки та отримав його копію.

02.06.2016 начальник Тарутинського відділення - заступник начальника Арцизької об`єднаної ДПІ ОСОБА_4 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, знову прибув на роботу до ОСОБА_10 в приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де знову заявив про необхідність до 08.06.2016 передати йому неправомірну вигоду в сумі 12000 грн. за: зменшення штрафних санкцій з 15000 грн. до 3000 грн., за не проведення перевірок підлеглими співробітниками ДПІ протягом року та за не направлення відповідної інформації до Державної служби України з питань праці, та став наполягати на врученні йому вказаної неправомірної грошової вигоди.

08.06.2016 приблизно о 09 год. 15 хв. начальник Тарутинського відділення - заступник начальника Арцизької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , який займає відповідальне становище, діючи за домовленістю з ОСОБА_10 , прибув до вказаного вище магазину на автомобілі «ВАЗ-21150», державний номер НОМЕР_1 . На вимогу ОСОБА_4 приватний підприємець ОСОБА_10 , вийшовши з магазину, сів до салону вказаного автомобілю на переднє сидіння пасажира та вручив ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 12000 грн. в якості неправомірної вигоди за попередньою домовленістю. При цьому на усну вимогу ОСОБА_4 приватний підприємець ОСОБА_10 поклав гроші до «бардачку» салону вказаного автомобілю.

Після чого, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками УВБ ГУ ДФС в Одеській області.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала подане 18.05.2023 року через канцелярію суду клопотання від 10.05.2023 року про звільнення від кримінальної відповідальності відносно неї на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що розуміє, що такі підстави є нереабілітуючими обставинами звільнення від кримінальної відповідальності та не заперечує проти такого звільнення.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 підтримав клопотання та просив звільнити його підзахисну ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, посилаючись на те, що з моменту вчинення злочину минуло більше п`яти років, нових злочинів ОСОБА_5 не вчинила, тому є усі підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки з часу вчинення злочину минуло більше п`яти років.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого обвинуваченою клопотання дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який кваліфікується як службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченій ОСОБА_5 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 наполягали на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за кваліфікуючими ознаками: службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, яке в силу ст. 12 КК України на час його вчинення відносилось до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України, в редакції, що діяла у 2016 році, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, в чинній редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, з дня скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 сплили встановлені строки, а підстав для зупинення чи переривання строків давності у справі не виявлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечує вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст. 366 КК України, однак не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Вказана правова позиція виказана в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 759/8429/18 від 21 грудня 2021 року, № 552/5595/18 від 29 липня 2021 року, № 577/977/19 від 27 травня 2021 року.

Також, згідно з правовою позицією, відображеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), звільнення від кримінальної відповідальності за імперативними приписами ст. 49 КК є безумовним, оскільки підставою для цього є закінчення передбачених законом про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі за своїм юридичним змістом і процесуальним значенням жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки це суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності винуватості (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

ОСОБА_5 судом роз`яснено правові наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Оскільки з моменту вчинення вищевказаного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, відомості про переривання перебігу давності відсутні та обвинувачена щодо закриття відносно неї кримінального провадження з нереабілітуючих підстав не заперечує, тому клопотання підлягає задоволенню та обвинувачену слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а справу відносно неї закрити.

Таким чином, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає задоволенню та ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 366 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, що є відповідно до ст.ст. 284, 288 КПК України підставою для закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ..

Відповідно до висновку викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2022 року № 203/241/17 (51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, процесуальні витрати стосовно ОСОБА_5 на залучення експерта під час досудового розслідування слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст.284 - 286, 288, 350, 370, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 02 червня 2016 року, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 02 червня 2016 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1