Провадження № 1-кс/686/6599/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002292,

встановила:

03.08.2023 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 про накладення арешту на приміщення квартири АДРЕСА_1 та на приміщення квартири АДРЕСА_2 , у розмірі частки 2/3 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню у зв`язку із наступним.

Слідчим відділом ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002292 від 27.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 28.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 185 КК України.

Санкцією ч.3 ст. 307 та ч.4 ст. 185 КК України передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання.

В ході досудового розслідування, слідчим з метою розшуку майна та активів на території України, які належать ОСОБА_5 , придбаних або отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на які може бути накладено арешт в даному кримінальному провадження з метою забезпечення конфіскації таких активів, як виду покарання, було надіслано запит до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до отриманої відповіді, наданої Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, квартира АДРЕСА_1 належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2/3 та перебуває у їх спільній частковій власності.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

П. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Так, до клопотання слідчим долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта без номеру та без дати.

Разом з тим, слідча суддя не може взяти до уваги вказаний доказ як належний, оскільки у витягу відсутня дата його формування у Державному реєстрі, що ставить під сумнів актуальність відомостей про перебування майна, щодо якого ініційоване клопотання про арешт, у власності підозрюваної ОСОБА_5 станом на момент звернення до суду із клопотанням.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України,

постановила:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002292 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя