№ 336/545/23
н/п 1-кп/336/506/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001981 від 14.12.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.11.2008 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 09.04.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2022 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України № 757/2022 від 16.11.2022, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна знаходячись біля 3-го під`їзду, будинку № 36-А по вул. Миколи Корищенка в м. Запоріжжі, звернув увагу на потерпілу ОСОБА_6 , яка рухалась пішки у бік під`їзду та тримала у правій руці належний їй мобільний телефон Redmi 9A 2|32 Gb в корпусі синього кольору, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , вартістю 3399 гривень 15 копійок.

Далі ОСОБА_4 підійшов впритул з правого боку від ОСОБА_6 та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків. шляхом ривку вихватив з правої руки потерпілої мобільний телефон Redmi 9А 2|32 Gb в корпусі синього кольору, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , тим самим відкрито викрав майно останньої.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , ніяк не зреагувавши на вимоги потерпілої повернути її мобільний телефон, зник з місця вчинення почину з викраденим майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3399 гривень 15 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі. Пояснив, що приблизно наприкінці минулого - початку цього року біля під`їзду свого будинку побачив жінку. Вона вронила телефон, він його відкрито забрав. Жінка кричала йому вслід, кликала на допомогу, однак він убіг. Телефон перебував кілька тижнів у нього, поки не був вилучений працівниками поліції. Обвинувачений не заперечує вартість телефону, зазначену в обвинувальному акті. Як з`ясувалося потім, потерпілою була дружина його знайомого. Він жалкує з приводу скоєного.

В судові засідання потерпіла не з`являлася, будь-яких заяв чи клопотань не надавала, тому суд на підставі ст. 325 КПК України розглянув кримінальне провадження за її відсутності.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням певних процесуальних документів, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, інформації щодо судових витрат. Інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Відтак, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження знайшла своє підтвердження, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує згадану обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність матеріальної шкоди внаслідок повернення викраденого, водночас беручи до уваги ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який закон відносить до тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак у вересні 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок суміжного вживання ПАР (алкоголь, опіоїди, синтетичні катиноми); синдром залежності, не працевлаштований офіційно, не має утриманців, раніше був двічі судимим за вчиненням умисних злочинів, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто призначенням мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому підстави для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2020 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі наведеного ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У зв`язку із відсутністю клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, залишити обвинуваченому раніше обраний ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2023 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи 1129-22 в розмірі 755,08 грн.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2020, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 755,08 гривень.

Речовий доказ - мобільний телефон Redmi 9A 2|32 Gb в корпусі синього кольору, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , сім-картку мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1