Справа № 461/189/21
Провадження № 1-кп/461/109/23
УХВАЛА

11.08.2023 року, Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадженні №0000162 від 28 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувають матеріали кримінального провадження № 0000162 від 28 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 209 КК України. Під час підготовчого судового засідання стороною захисту було подано до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що в порушення ст. 291 КПК України в обвинувальному акті вказано місця проживання представників потерпілих осіб, без конкретизації будинку/квартири тощо, а також не зазначено відомостей, що підтверджують право вказаних осіб, на представництво потерпілої юридичної особи в даному кримінальному провадженні. Крім того, в обвинувальному акті не вказано код ЄДРПОУ юридичної особи, що є потерпілою в даному кримінальному провадженні. Захисник вказує, що обвинувальний акт не містить повного викладу фактичних обставин справи щодо події кримінального правопорушення, форми вини, мотиву та способу вчинення, злочину, тобто не містить конкретного формул обвинувачення, від якого має захищатись обвинувачений. Наявність в обвинувальному акті сполучення «з корисливого мотиву» позбавляє можливості здійснити захист обвинуваченого в цій частині, оскільки немає жодних вказівок на наявність саме такого мотиву в діях останнього.

Окрім того, обвинувальний акт, що надійшов до суду не деталізований, в ньому не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення з відображення часу, місця, способу та інших обставин вчиненого правопорушення, однак у обвинувальному містяться лише загальні формулювання.

ОСОБА_7 також зазначила, що з тексту обвинувального акта вбачається лише наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінального правопорушення, так як нерозписані всі складові злочину, тобто, в ньому відсутній опис кримінального правопорушення, такий як спосіб та наслідки вчинення злочину, які підтверджуються конкретними доказами, одержаними у встановленому КПК порядку. Зі змісту обвинувального акта дійсно не вбачається формулювання обвинувачення щодо конкретних дій, котрі на думку сторони обвинувачення здійснив ОСОБА_6 , що не свідчить в жодному разі про виконання вимог ст.291 КПК України. На думку захисника, стороні обвинувачення слід вказати конкретно хто входить в групу осіб про яку йде мова в обвинувальному акті, які дії здійснила кожна з таких осіб, дату, час і місце вчинення злочину та конкретні мотиви вчинення такого злочину.

Захисник вказує, що неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, так як захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо, з урахуванням ст.42 КПК України, яка передбачає, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Дана неповнота і неконкретність обвинувачення та протиріччя в ньому дійсно порушують право обвинуваченого на захист та позбавляє суд першої інстанції можливості проводити судовий розгляд на підставі конкретного обвинувачення і повинна бути усунута саме органом досудового розслідування.

Захисник зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування в порушення вимог кримінального процесуального закону не містить реквізитів проведених процесуальних дій, які б дали змогу ідентифікувати вказані процесуальні дії з поміж інших, а сам реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не містить дати його складення.

Крім того, сторона захисту вказує, що при врученні обвинувального акту ОСОБА_6 не була присутня прокурор ОСОБА_10 , що підписувала та затверджувала даний процесуальний акт. Окрім того, обвинувальний акт вручався ОСОБА_6 без присутності його захисника. Зазначені порушення що порушення процедури надання копії обвинувального акту підозрюваному свідчать про його фактичне не вручения.

Додатково вказала, що даний обвинувальний акт не містить гербової печатки та не може свідчити про належний прокурорський нагляд за досудовим розслідуванням.

Враховуючи вищевикладене, просили суд повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000162 від 28.02.2018 стосовно ОСОБА_6 прокурору, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту заперечив, оскільки обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України.

Представники потерпілої юридичної особи підтримали позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно 1 ст. 110 КПК України обвинувальний акт с процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в обвинувальному акті відомостей про адреси проживання потерпілих, код ЄДРПОУ потерпілої юридичної особи, то суд вважає за необхідне наголосити, що в обвинувальному акті зазначена адреса службових кабінетів представників потерпілої юридичної особи, крім того документи на право представляти потерпілу юридичну особу, були надані її представниками до початку першого підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, чинний КПК України не передбачає обов`язку зазначати в обвинувальному акті код ЄДРПОУ та документи, які дають підстави представництва потерпілої сторони.

Щодо доводів захисника про те, що обвинувальний акт не містить повного викладу фактичних обставин події кримінального правопорушення, форми вини, мотиву, способу вчинення, коректного обвинувачення від якого має захищатись обвинувачений, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, що надійшов до суду, відповідає вимогам вищевказаної статті, оскільки містить усі вищезазначені елементи.

Щодо доводів захисника про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування в порушення вимог кримінального процесуального закону не містить реквізитів проведених процесуальних дій, які б дали змогу ідентифікувати вказані процесуальні дії з поміж інших, суд зазначає, що вказане не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки вимоги до реєстру чітко не регламентовані КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про те, що при врученні обвинувального акту обвинуваченому була відсутня прокурор, яка його підписувала та затверджувала, а сам обвинувальний акт був вручений без присутності захисника, суд вказує, що такий процесуальний документ був вручений обвинувачений прокурором, який входить до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, чинний КПК України не зобов`язує сторону обвинувачення вручати обвинувальний акт обвинуваченому в присутності його захисника. В той же час в матеріалах кримінального провадження містяться розписки обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_11 про отримання ними копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 29.12.2020 року.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у обвинувальному акті, згідно з вимогами КПК України, вказано про відсутність пом`якшуючих покарання обставин, оскільки такі стороною обвинувачення під час досудового розслідування встановлені не були. Інші анкетні дані обвинуваченого будуть додатково встановлені під час судового розгляду, що не є самостійною підставою для поверення обвинувального акту.

При цьому, судом встановлено, що обвинувальний акт, який направлено до суду, підписаний слідчим та прокурором, містить усі необхідні реквізити, в т.ч. наявна печатка установи.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 від 22.01.2021 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000162 від 28 лютого 2018 року, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 15 серпня 2023 року о 16 год. 45 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3