Справа № 643/6446/23
Провадження № 1-кс/643/889/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000827 від 14.03.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, раніше судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

СВ Харківського РУП №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000827 від 14.03.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Харківський слідчий ізолятор строком на 60 діб, тобто 21 липня 2023 року включно.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 13.07.2023 строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, тобто до 24.08.2023.

Слідчий за погодженням із прокурором 14.07.2023 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

На судовому засіданні прокурор просив слідчого суддю, з урахуванням того, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинений ним злочин є особливо тяжким, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор вказував на те, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, за яке законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, тому є підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у підозрюваного ОСОБА_6 продовжують існувати, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання його винним, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду;

- незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, йому разом із цим клопотанням вручені додатки до нього - копії матеріалів провадження, у зв`язку із чим йому відомі анкетні дані (в тому числі місця мешкання) свідків та перебуваючи на волі він може (матиме таку можливість) шляхом погроз, вмовлянь, незаконно вплинути на свідків;

-знищити, сховати або спотворити речові докази, оскільки до цього часу достеменно не встановлено обставин придбання ОСОБА_6 бойових припасів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, не має законних джерел отримання доходу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, метою якого є незаконне збагачення, а тому є підстави вважати, що джерелом доходів підозрюваного є доходи від незаконної діяльності, пов`язаної, в тому числі, зі збутом бойових припасів. Крім того,припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, враховуючи характеристику особи підозрюваного, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються ОСОБА_6 , не надає можливості останньому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду чи вчинення аналогічних злочинів. Наявні ризики є дійсним і триваючими, та виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, крім того, даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, не виявлено.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні стосовно підозри скористався ст.63 Конституції України. З приводу задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, не заперечував.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам, визначеним у ст. 199 КПК України, зокрема - містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились; містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку, проведеного у квартирі АДРЕСА_2 ; протоколом огляду грошових коштів; протоколом огляду покупця; протоколом добровільної видачі; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.05.2023; протоколами проведення НСРД; наявними у провадженні речовими доказами.

З метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саменеобхідно отримативисновок судово-вибухотехнічної експертизи, які перебувають у роботі в експертній установі, розсекретити ухвалу Харківського апеляційного суду на проведення негласних слідчо-розшукових дій, а також скласти обвинувальний акт та реєстр і вручити їх підозрюваним та захисникам, а також ознайомити сторони кримінального з матеріалами досудового розслідування.

Вказані процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку з великим об`ємом роботи та значною тривалістю проведення експертиз, без яких неможливе завершити досудове розслідування.

В матеріалах справи наявні докази продовження у встановленому законом порядку строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 24.08.2023.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Так, у відповідності до положень ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у випадку, передбаченому цим кодексом.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наявні відомості про особу підозрюваного, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватися від органу досудового слідства та суду, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимостей, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час розгляду справи, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 181-185, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 42 дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2023 року _______________________________