Справа № 487/5316/23
Провадження № 1-кс/487/3428/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 12.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України про арешт майна

встановив:

07.09.2023 прокурор Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000096 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на виявлене та вилучене майно в ході проведення 05.09.2023 санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: чорнові записи на трьох аркушах ОСОБА_4 та договір з підписами ОСОБА_4 №12498КВ від 21.12.2017, поміщені до сейф пакету №PSP 2191006; два зошити з чорновими записами, поміщені до сейф пакету №PSP 2191005; мобільний телефон iPhone, в корпусі сірого кольору, поміщений до сейф пакету № PSP 1058378; тримач для сім картки «Vodafone» НОМЕР_1 , поміщений до сейф пакету № PSP 1058386.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України нього необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000096 від 12.01.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В ході судового слідства встановлено, що До Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що у період часу з червня місяця 2022 року по 24.07.2022, більш точний час слідством не встановлено, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала з підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 1 500 000 гривень, що становить особливо великі розміри, чим спричинила матеріальну шкоду заявниці.

12.01.2023 відомості за вказаним фактом Шевченківським управлінням поліції ГУНП в м. Києві внесені до ЄРДР за № 0000096 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

17.07.2023 постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури доручено проводити досудове розслідування слідчому управлінню ГУНП в Херсонській області.

12.01.2023 та 01.08.2023 проведено допит потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що протягом тривалого часу займається підприємницькою діяльністю, що полягає у реалізації речей та одягу. Деякі власні збереження та товар у вигляді речей та одягу вона зберігала з початку збройної агресії рф за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 . В червні 2022 року через постійні обстріли вона з чоловіком ОСОБА_6 , 1958 р.н., виїхали з домоволодіння. На той час в будинку залишилась проживати мама чоловіка ОСОБА_7 , 1937 р.н. та знайома потерпілої ОСОБА_8 , 1956 р.н. 20.07.2022 відбувся прорив труби та підтопило підвальне приміщення, про що потерпілій повідомила ОСОБА_8 вже пізніше, через поганий зв`язок. Також, вона повідомила потерпілій, що до будинку приходив ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою чоловіка потерпілої. Батарейний ОСОБА_10 спустився з ОСОБА_8 в підвальне приміщення та деякий час допомагав виносити звідти речі на подвір`я. В процесі вони в підвальному приміщенні знайшли тканинний пакунок чорного кольору в якому потерпіла зберігала грошові кошти в розмірі 1 500 000 гривень. ОСОБА_4 взяв цей пакунок та сказав ОСОБА_8 , що передасть пакунок тещі ОСОБА_7 . Через декілька хвилин ОСОБА_8 піднялась з підвального приміщення та спитала у ОСОБА_7 чи отримала вони пакунок з грошима, на що почула відмову. ОСОБА_4 швидко поїхав зі своєю дружиною. 24.07.2022 року потерпіла зателефонувала ОСОБА_9 з прохання повернути кошти, та вона повідомила що посварилась через це з чоловіком. 26.07.2022 потерпіла отримала з номера ОСОБА_4 через месенджер фотознімок листа, на кому рукописним текстом повідомлено що ОСОБА_4 має право на винагороду, через те, що начеб то допомагав в розвитку бізнеса потерпілої.

Також, в ході допиту потерпіла повідомила що ніяку допомогу від ОСОБА_4 ніколи не отримувала, а навпаки допомагала йому, та його дітям, часто давала гроші, тощо. Сам ОСОБА_4 неодноразово порушував закон, та тривалий час був відсутній вдома.

Крім того, в ході досудового розслідування було допитано свідка чоловіка потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що тривалий час веде підприємницьку діяльність спільно з дружиною. Від ОСОБА_4 вони ніколи допомоги ніякої не отримували та намагались підтримувати «натягнуті» відносини через неправомірний спосіб життя ОСОБА_4 . Про викрадення грошей він дізнався від дружини, перебував поряд з нею.

Також допитано в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка повідомила що з червня 2022 року вона з ОСОБА_7 мешкала в будинку у знайомої ОСОБА_5 вдвох, бо ОСОБА_11 виїхала з чоловіком через обстріли. 20.07.2022 вона спустилась до підвального приміщення будинку та побачила прорив труби. У зв`язку з тим, що необхідно було рятувати речі товар вивезений магазинів, вона зателефонувала ОСОБА_4 та попросила допомогти рятувати речі. Через деякий час він приїхав до будинку потерпілої разом з дружино, спустився до підвального приміщення з ОСОБА_12 та деякий час допомагав виносити речі та вивішувати на подвір`ї. Серед речей ОСОБА_12 знайшла пакунок тканий чорного кольору в якому зазвичай потерпіла зберігала грошові кошти. Надія з ОСОБА_4 усвідомили що це гроші, та ОСОБА_4 взяв пакунок в руки та сказав, що передасть його своїй тещі ОСОБА_7 , та піднявся нагору. Через пару хвилин нагору піднялася і ОСОБА_12 , спитала у ОСОБА_13 чи не передавали їй пакунок з грошима, на що та відповіла, що нічого не чула про це. ОСОБА_4 з дружиною поспішили поїхати додому.

В ході допиту свідка ОСОБА_7 встановлено, що в день вчинення крадіжки вона перебувала в будинку, до підвального приміщення не спускалась, спілкувалася весь час з донькою ОСОБА_9 . Будь яких пакунків ОСОБА_4 їй не передавав, а навпаки жалівся що витрачає багато коштів.

05.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: чорнові записи на трьох аркушах ОСОБА_4 та договір з підписами ОСОБА_4 №12498КВ від 21.12.2017, два зошити з чорновими записами, мобільний телефон iPhone, в корпусі сірого кольору, тримач для сім картки «Vodafone» НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 05.09.2023 вказане вище вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так слідчим доведено, що майно, вилучене під час обшуку, може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене 05.09.2023 майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- чорнові записи на трьох аркушах ОСОБА_4 та договір з підписами ОСОБА_4 №12498КВ від 21.12.2017, поміщені до сейф пакету №PSP 2191006;

- два зошити з чорновими записами, поміщені до сейф пакету №PSP 2191005;

- мобільний телефон iPhone, в корпусі сірого кольору, поміщений до сейф пакету № PSP 1058378;

- тримач для сім картки «Vodafone» НОМЕР_1 , поміщений до сейф пакету № PSP 1058386.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1