Справа №303/3280/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження№0000228 від 06.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Давидково Мукачівського району, громадянина України, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 в період часу з 18 жовтня 2022 року по 06 квітня 2023 року умисно та систематично вчиняв над потерпілим ОСОБА_4 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров"я, емойціної залежності та погіршення якості життя потерпілого.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 18.10.2022 о 20 год. 00 хв., 31.12.2022 о 17 год. 00 хв. за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив сварку із братом своєї дружини ОСОБА_4 , виражався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, що підтверджується постановами Мукачівського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності від 09.11.2022 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, 05.01.2023 за ст. 173-1 ч.2 КУпАП.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 о 00 год. 20 хв. 06.04.2023, за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_4 , чим заподіяв останній систематичні психологічні страждання, що завдало шкоди його психічному здоров`ю, призвело до емойціної залежності та погіршення якості життя потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України- умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої.

Між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 26.04.2023 укладена угода про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди від 26.04.2023 потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України дійшли згоди про примирення, виклавши в угоді формулювання обвинувачення ОСОБА_6 та його правової кваліфікації за ст. 126-1 КК України, зазначивши, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_6 покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення просив затвердити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просила угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що винним себе визнає повністю, 26.04.2023 між ним та потерпілим досягнуто примирення, про що свідчить укладена між ним та потерпілою угода про примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, і просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , зазначивши, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до абзацу другого ч.1 та ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що зміст дослідженої угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме в угоді про примирення зазначені їх сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 373, 376, 394, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 квітня 2023 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000228 від 06.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1