КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Київський слідчий ізолятор», матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року, окрім іншого, обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 травня 2023 року включно, та визначено ОСОБА_6 заставу у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

Таке рішення суд, взявши до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також особу обвинуваченого, який має місце проживання та реєстрації, є внутрішньо-переміщеною особою, раніше судимий за майновий злочин, та відсутність даних щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював його утримання у місці попереднього ув`язнення, та з урахуванням доводів, викладених у клопотанні прокурора щодо запобіжного заходу, мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що обвинувачений може переховуватись від суду, з огляду на міру покарання, яка може бути призначена йому у разі доведення винуватості, вчинити інше кримінальне правопорушення, та їм не може запобігти жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, і тому визнав необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

_____________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2762/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду незаконною, просить її скасувати та змінити обраний йому запобіжний захід на нічний домашній арешт за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час досудового слідства з 13.01.2023 до 28.02.2023 не було проведено жодної слідчої дії, жодного разу його не допитали, про що свідчить Реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, під час досудового розслідування слідчим не було встановлено відомостей про його особу, а натомість, викладені неповні та неправдиві відомості, які вказані у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Зокрема зазначає, що він не проживає за місцем реєстрації в м. Гола Пристань Херсонської області, оскільки це тимчасово окупована територія України, а має статус ВПО та зареєстрований і проживає з жовтня 2022 року в хостелі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, про що є інформація в додатку «Дія», а також свідчення адміністратора даного хостелу. Також він отримує допомогу на оплату житла від держави.

При цьому слідчий вказує, що він не працює і не має постійного місця проживання та, що у нього не має соціальних зв`язків, проте він повідомляв слідчого і суд, що вже декілька років працює кур`єром в «Glovo», та зареєстрований як ФОП, податки сплачені, про що є відомості в додатку «Дія».

Що стосується соціальних зв`язків, то у нього є брат та чотири сестри, дві з яких на даний час проживають та зареєстровані як ВПО в м. Києві.

Про все це він повідомив слідчого під час слідства і прокурора при вручені йому обвинувального акта, але ця інформація не була внесена в клопотання про обрання йому запобіжного заходу. Також він повідомив про все це суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , але його слова не були почуті, а інформація не взята до уваги.

Таким чином, вважає, що продовження йому тримання під вартою ускладнює його становище і не дає можливості належним чином підготуватись і захистити свої права в суді, оскільки він не визнає своєї вини і намагається довести у суді свою невинуватість, а захисник наданий йому державою жодного разу до нього на бесіду в СІЗО не з`явився і зараз переносить судові засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК Українипід час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000115 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, врахувавши матеріали кримінального провадження, мотивував продовженням існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання на досудовому розслідуванні обвинуваченому ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та які не змінились, і тому визнав необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненнітяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також особу обвинуваченого, який має місце проживання та реєстрації, є внутрішньо-переміщеною особою та раніше судимий за майновий злочин та, з огляду на ці обставини, існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, з огляду на міру покарання, яка може бути призначена йому у разі доведення його винуватості, та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 , а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Щодо посилань обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він не має намірів переховуватись від суду, оскільки він не визнає своєї вини і намагається довести у суді свою невинуватість, а продовження йому тримання під вартою ускладнює його становище і не дає можливості належним чином підготуватись та захистити свої права в суді, то вони є непереконливими, зважаючи на характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також ті дані про особу обвинуваченого, котрі вказують, що він раніше судимий за майновий злочин, які в сукупності переконливо доводять існування ризику втечі, що є надто високим, а також і ризику вчинення нового кримінального правопорушення, тому, на переконання колегії суддів, достатньо вмотивованим є висновок суду щодо необхідності тримання ОСОБА_6 під вартою, щоб завадити цьому.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченогоОСОБА_6 дані про його особу, а саме, щовін має статус ВПО та зареєстрований і проживає з жовтня 2022 року в хостелі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, вже декілька років працює кур`єром в «Glovo», зареєстрований як ФОП та сплачує податки, а також наявність у нього соціальних зв`язків, оскільки він має брата та чотири сестри, дві з яких на даний час проживають та зареєстровані як ВПО в м. Києві, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що під час досудового слідства з 13.01.2023 до 28.02.2023 не було проведено жодної слідчої дії і його жодного разу не допитали, то вони не беруться до уваги колегією суддів, оскільки ці питання, за наявності для цього відповідних підстав, підлягають з`ясуванню та перевірці у суді першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті, і не є підставою для звільнення ОСОБА_6 з-під варти, а також виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Отже, враховуючи наведене, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, що є змістом апеляційної вимоги обвинуваченого, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 рокує законною та обґрунтованою, а отже, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року, якою, окрім іншого, обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 травня 2023 року включно, та визначено ОСОБА_6 заставу у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3