ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/750/23 Справа № 208/651/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , подану на ухвалу Заводського районного суду с.Дніпродзержинська від 25.02.2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, розлученого, має малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

06.06.2019 - Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки 6 місяців, вирок набув законної сили 07.07.2019, звільнився 18.02.2022 по відбуванню строку покарання,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 23 квітня 2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 214720 (двісті чотирнадцяти тисячам сімсот двадцяти) гривень 00 копійок, у разі сплати якої на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.02.2023 року підозрюваному за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 23 квітня 2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 214720 (двісті чотирнадцяти тисячам сімсот двадцяти) гривень 00 копійок, у разі сплати якої на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2023 приблизно об 11.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 перебував на першому поверсі під`їзду №3 буд. АДРЕСА_2 . Там він побачив раніше незнайому йому особу похилого віку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в руках тримала сумку із належним їй майном. В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_9 зазначеної сумки із майном.

Реалізуючи свій раптово протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, ОСОБА_8 , підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та рукою вихопив з руки останньої сумку світло-коричневого кольору з двома чорними полосами (майнової цінності для потерпілої не становить), в якій знаходилось майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Nokia 1110i (RH-93)» IMEI НОМЕР_1 вартістю 383,00 грн., грошові кошти у сумі 600 грн.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто ОСОБА_8 довів свій протиправний умисел до кінця.

Дії ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, та йому пред`явлена підозра у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя вважає доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 4 ст. 186 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 2684* 80 = 214720 гривень 00 копійок.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу із проханням про скасування ухвали суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням надання часу для забезпечення життєдіяльності.

Вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого законодавства. Слідчим суддею грубо порушено вимоги ч.1 ст.196 та ч.2 ст.194 КПК України.

Зазначає, що жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений та вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не порушуючи норми КПК України.

Звертає увагу, що при ухвалені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції проігноровано вимоги Вищого Спеціалізованого Суду України, які зазначені в п.18 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, відповідно до якого слідчому судді, судді при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні та просили обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням надання часу для забезпечення життєдіяльності, вислухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обґрунтовано визначив про існування ризиків, передбачених у п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним.

З такими висновками місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення полі від 7 до 10 років, тобто реальне покарання, які відповідно відноситься до тяжкого злочину.

Слідчим суддею та судом апеляційної інстанції враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, та факт не оспорення ним вчинення відображеного за підозрою відкритого заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану. Ці обставини свідчать про те, що висновків для себе ОСОБА_8 не зробив, на шлях виправлення не став, та є підозрюваним у скоєні корисливого злочину.

З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя дійшов правильних висновків про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та не зможуть запобігти встановленим ризикам на даному етапі кримінального правопорушення.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічного з`ясованих обставин та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а встановлені судом ризики не відпали та продовжують існувати.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 обставини, на переконання апеляційного суду, подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлених слідчим суддею обставин та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Заводського районного суду с.Дніпродзержинська від 25.02.2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 23 квітня 2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 214720 (двісті чотирнадцяти тисячам сімсот двадцяти) гривень 00 копійок, у разі сплати якої на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4