ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3337/23 Головуючий 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/632/23 Головуючий апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: продовження тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001921 від 18 06 2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 17 06 2023, включно, без визначення розміру застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було прийнято судом першої інстанції з порушенням вимог КПК України, а саме: відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не розглянуто питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозра необґрунтована та жодним доказом не підтверджена в матеріалах справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації із покладенням обов`язків з носінням засобів електронного контролю.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала доводи поданої апеляційної скарги, вважала, що вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Просила ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації останнього.

Підозрюваний підтримав у повному обсязі апеляційну скаргу захисника, просив задовольнити вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просив залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника, думку підозрюваного, думку прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001921 від 18 06 2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

17 вересня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 187 КК України; 10 березня 2023 повідомлена змінена підозра за ст.257, ч.4 ст.187 КК України, тобто участь в озброєній банді або у вчинюваному нею нападі; розбій, вчинений організованою групою в умовах воєнного стану.

До районного суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, неможливість завершення досудового розслідування до спливу строку запобіжного заходу за необхідності: отримання висновку вибухово-технічної експертизи призначеної 16 11 2022; судово-товарознавчої експертизи призначеної 22 12 2022; судово-балістичної експертизи, призначеної 14 02 2023; призначення та проведення судово-балістичних експертиз та вибух-технічних експертиз вилученої зброї та боєприпасів; встановлення свідків та їх допиту; перевірки підозрюваних на причетність до інших злочинів; отримання тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку та її аналізу; вирішення питання повідомлення підозри іншим особам; розсекречення матеріалів НСРД; виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України.

Крім того, він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те в якому підозрюється.

13 03 2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 9 місяців, - до 17 06 2023 включно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважав, що відносно підозрюваного необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 16 09 2022, 17 09 2022; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_10 від 16 09 2022 та 25 11 2022; протоколом пред`явлення ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками від 25 11 2022; висновком судово-медичної експертизи № 09-1058/2022 від 19 09 2022; протоколом огляду записів камер відеоспостереження від 26 09 2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17 09 2022; протоколами проведення обшуків від 16 09 2022, 16 09 2022, 17 09 2022, 17 09 2022; протоколами НСРД від 24 10 2022, 10 10 2022.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, як зазначено в статті 183 КПК України, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України та існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим є ймовірність ризику того, що він може переховуватись від слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків або ж вчинити інші кримінальні правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичні обставини справи свідчать про зухвалу поведінку підозрюваного, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, а саме: вчинення злочину проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна; вчинення злочину проти власності, вчинений в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, життя та здоров`я населення, яке, відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Також вірогідний ризик незаконного впливу на свідків, з метою їх залякування, враховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно якої - на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження строку дії такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, передбачені п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, доведеність яких об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та необґрунтованої підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він буде не достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 05 2023 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 17 06 2023 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ___________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3