справа № 626/739/23
провадження № 1-кп/631/97/23
У Х В А Л А
п р о п р о д о в ж е н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у
у в и г л я д і т р и м а н н я п і д в а р т о ю
13 квітня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_2
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцем селаПіщанка Красноградського району Харківської області, громадянином України, холостим, із загальною середньою освітою,
який утримує батьків похилого віку 1954 та 1956 років народження,
є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 як виведений поза штат на посаді кухара взводу матеріального забезпечення,
зареєстрований та фактично проживав за адресою:
раніше судимого:
- 21.10.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, статтею 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 17.10.2014 року Красноградським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 297, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 6 років;
- 26.01.2015 року Карлівським районним судом Полтавської області за частиною 2 статті 185, із застосуванням приписів статті 71 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 6 років 10 днів. Звільнений з Холодногорської ВК Харківської області (№ 18) 06.10.2017 року умовно-достроково на строк 1 рік 10 місяців 24 дні;
кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 і частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,-
Зазначений обвинувальний акт зареєстровано за вхідним № 1759/23-вх із наданням єдиного унікального № 626/739/23 (провадження № 1-кп/631/97/23) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, 03.04.2023 року переданий на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 32, 33).
На виконання приписів частини 1 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України ухвалою, постановленою 04.04.2023 року Нововодолазьким районним судом Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , визначеної відповідно до частини 11 статті 31 й частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням приписів статей 75 та 76 цього ж кодифікованого процесуального закону України, розпочато підготовче провадження у цій справі та призначене відкрите підготовче судове засідання, яке слід провести професійним суддею одноособово за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника (а. с. 34 - 37).
Під час підготовчого судового засідання виконувач обов`язків заступника керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (заміну) групи прокурорів, прийнятої ним 10.04.2023 року, із дотриманням приписів частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу, зареєстрованим за вхідним № 1964/23-вх від 13.04.2023 року, щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , подане у відповідності до строків та порядку, визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством України, яке просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 , яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою № 027-270000607 від 31.01.2023 року, а також дубліката свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (серії ПТ № 766), виданого 31.01.2023 року на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у підготовчому судовому засіданні вважала, що у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження застосованого до її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, змінивши обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, також надавши згідно з приписом частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України відповідне клопотання, зареєстроване за вхідним № 1965/23-вх від 13.04.2023 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку свого захисника та їх сумісну позицію з заявленого прокурором та з їх власного клопотання, й вказав, що клопотання прокурора необґрунтоване, сторона обвинувачення беззаперечно не доводить його провину судові, а заявлені ними ризики є надуманими. Звернув увагу суду, що в нього батьки похилого віку, які потребують на нього. Крім того, під час реального відбування покарання за вчинені злочинні діяння, його було звільнено умовно-достроково за примірну поведінку, а тому вважає, що належну поведінку під час домашнього арешту може забезпечити електронний браслет.
Прокурор у кримінальному провадженні під час обговорення заявленого прохання захисника щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту будь-яких інших доказів, не надав, хоча й посилався на безпідставність такого прохання.
За наслідками розгляду питання щодо продовження або зміну застосованого на стадії досудового розслідування запобіжного заходу, здійснивши його із заслуховуванням думок учасників підготовчого судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту,- всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження заявлених клопотань відповідно до принципу змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими у підготовчому судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність зазначити таке.
Порядок кримінального провадження на території України як обумовлено змістом статті 1 Кримінального процесуального кодексу України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.
Зокрема, як визначає частина 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Із таким клопотанням стосовно запобіжного заходу ОСОБА_3 звернувся прокурор, який обґрунтував своє прохання продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком шістдесят днів тим, що наголошує на наявності ризиків під час судового розгляду справи за тяжким злочином і проступком, передбачених частиною 4 статті 185 і частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, з урахуванням вагомих доказів вчиненого, тяжкості можливого покарання, віку обвинуваченого, соціальних зв`язків того, його репутації й майнового стану, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Запобіжні заходи, пов`язані із перебуванням ОСОБА_3 на волі не зможуть забезпечити виконання цілій, на які вони направлені.
Також із відповідним клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт звернувся й захисник, яка обґрунтувала своє прохання тим, що його перебування під вартою є невиправданим, а такий запобіжний захід як домашній арешт цілком забезпечить виконання її підзахисним покладених на нього процесуальних обов`язків. Він має постійне місце мешкання, похилих хворих батьків, а отже не буде переховуватись від суду.
Згідно з правилом, визначеним у пункті 16 частини 1 статті 7, частини 2 статті 314 та частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України, щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів судом, щодо здійснення підготовчого провадження за правилом, передбаченим цим кодексом для судового розгляду та щодо долучення до обвинувального акта документів, наданих суду як такі, що мають значення для цього кримінального провадження, сторонами кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні у порядку, обумовленому статтею 350 цього ж кодексу, надані такі письмові докази:
-копію вироку Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_3 від 30.05.2006 року;
-копію вироку Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_3 за жовтень 2011 року;
-копію вироку Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_3 від 17.10.2014 року;
-копію постанови Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_3 від 24.07.2007 року;
-інформацію Кегичівського районного суду Харківської області щодо наявності в їх провадження не розглянутих по суті обвинувачення кримінальних справ відносно ОСОБА_3 за частинами 2 і 3 статті 185 і частиною 3 статті 15 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України;
-інформацію КНП «КРАСНОГРАДСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» КРАСНГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про те, що ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває;
-інформацію командира військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину 16.06.2022 року, а тому виведений поза штат, й на 14.02.2023 року до частини не повернувся;
-копію ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_7 від 31.01.2023 року, постановленої в межах справи з єдиним унікальним № 626/167/23 (провадження № 1-кс/626/111/2023) відносно ОСОБА_3 , якою до нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.03.2023 року до 17 годині 30 хвилин включно;
-довідка старости Піщанського старостинського округу ОСОБА_8 , зареєстрована за вихідним № 222 від 27.03.2023 року щодо місця реєстрації та складу родини обвинуваченого;
-електронне направлення для оперативного лікування від 29.03.2023 року щодо ОСОБА_9 , 69 років;
-копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3616 щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду, прийнятою 30.03.2023 року, визнано необхідним залишення обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до вирішення питання продовження строків тримання під вартою судом першої інстанції, але не більш ніж до 13.04.2023 року включно, в умовах Харківської установи виконання покарань.
Отже, судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР», який на підставі ухвали колегії суддів Харківського апеляційного суду, постановленої 30.03.2023 року, продовжено строком до 13 квітня 2023 року (включно) без визначення застави.
Частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.
Отже, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (продовжуються) тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості. При цьому такий вид як тримання під вартою є найбільш суворим з них.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду, незаконного впливу на свідків), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та проступку; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зв`язків у місці його проживання; епізодичність інкримінованої йому злочинної діяльності, наявність нерозглянутих кримінальних проваджень у іншій судовій установі першої інстанції,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований на стадії досудового розслідування до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, строк якого спливає 13.04.2023 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, з огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри (на цей час висунутого обвинувачення) у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 і частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому враховуючи вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені у пункті 79 Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України, а також сукупний строк триманні обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, вважає за необхідне, можливе та доцільне продовжити строк застосованого до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочатий й справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого (37 повних років), стан його здоров`я (довідок про наявність будь-яких хвороб сторонами захисту або обвинувачення не надано, усно не заявлено), сімейний стан (холостий), відсутність постійного роду занять (офіційно не працевлаштований, суб`єктом господарської діяльності не є), самовільне залишення військової частини під час проходження служби у період оголошення воєнного стану в нашій країні, матеріальне положення (постійний дохід відсутній внаслідок виведення його поза штат та не заняття господарською діяльністю), місце мешкання (має постійне місце реєстрації),- ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_3 з огляду на наявність висунутого йому обвинуваченого, дотримуючись принципу розумності строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також сукупний строк триманні обвинуваченого під вартою, а також зміст частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодифікованого закону України щодо того, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, дають достатні підстави вважати, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою запобіг та й у подальшому зможе запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 й створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, а тому суд вважає за необхідне та можливе продовжити застосований, зокрема, продовжений до 13.04.2023 року включно винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на строк 60 днів.
Разом з тим, суд ураховує й положення частини 3 статті 183 кримінального процесуального кодифікованого закону про те, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї ж статті.
Ураховуючи правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а також відповідно до змісту вимог, передбачених статтею 182 Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на вище викладені обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених статтею 177 зазначеного останнім кодифікованого нормативно-правового акту України, суд вважає за можливе призначити йому заставу у сумі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 214720,00 гривень з розрахунку: 2684,00 гривні х 80 = 214720,00 гривень, так як саме внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, що визначені у частині 5 статті 194 кримінального процесуального кодифікованого закону України.
Обраховуючи суму застави, судом взято до уваги, що пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.
Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, на якому наполягала сторона захисту. Однак, враховуючи наявність зазначених ризиків, оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, факт епізодичної злочинної діяльності інкримінованої йому стороною обвинувачення; фактичні обставини тяжкого злочину та проступку, викладені у обвинувальному акті та у вчинені яких його обвинувачують, - вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, цілодобового домашнього арешту, на цей час є неможливим, та передчасним, а тому суд продовжує строк застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приходячи до такого, суд критично ставиться до доводів захисту щодо недоведеності ризиків стороною обвинувачення та щодо наявності похилих хворих батьків як стримуючий фактор у вчиненні нових кримінальних правопорушень, оскільки у процесуальний спосіб ними доведений тільки факт їх хвороби. Натомість зміст інформації командира військової частини щодо його самовільного залишення військової частини під час виконання військових обов`язків у період воєнного стану в країні, навпаки, свідчить про його схильність до залишення місця робота та, в подальшому, місця мешкання та можливого місця домашнього арешту.
Формуючи вказані висновки, суд покладається на положення частини 1 статті 6 зазначеної вище Конвенції, що вимагають від суду, який підпадає під її дію, бути безпристраснім, що включає у себе відсутність упередження або упередженості.
У рішеннях «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30.09.2010 року та у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що словосполучення «згідно із законом» по суті стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб захід мав певне підґрунтя в національному праві.
Тобто відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що відображує принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, в кожному рішенні судів та трибуналів повинні бути належним чином викладені аргументі, на яких вони базуються.
Відтак, позиція сторони захисту почута, їх зауваження заслухані та вивчені судом, проте вони не знайшли в певній мірі належного юридичного підґрунтя задля їх задоволення.
Постановляючи ухвалу щодо продовження ОСОБА_3 строку застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР», суд ураховує приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому аналізуючи складність справи, її суб`єктний склад та об`єм доказової бази, обумовлений реєстром, доданим до обвинувального акту, вважає, за необхідне встановити строк дії цієї ухвали в частині тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою в 60 днів, тобто до 11 червня 2023 року включно.
Постановляючи ухвалу, суд ураховує, що відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебуває в провадженні суду із належними юрисдикційними повноваженнями по відправленню правосуддя.
Також суд вважає за необхідне врахувати, що у відповідності до частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України усі письмові документи, надані суду учасниками підготовчого судового засідання під час його проведення, долучаються до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та залишаються в суді.
Приймаючи до уваги все вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини, статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, статтею 12 та частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, а також пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статтями 27, 31, 33, 34, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 138, 176 178, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -
Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 і частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 11 червня 2023 року включно.
При внесенні визначеної суми застави звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування.
Відповідно до вимог статті 182 Кримінального процесуального кодексу України роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене законом покарання до 8 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_3 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 11 червня 2023 року включно.
У задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_2 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» - для відома та виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй її копії.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали було постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 18.04.2023 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1