Провадження 1-кс/127/7611/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , яке мотивовано тим, що фізична особа ОСОБА_5 представляючись співробітником СБ України та зловживаючи довірою громадян налагодив механізм отримання неправомірної вигоди за сприяння військовослужбовцям у вирішенні питань, пов`язаних з визнанням їх обмежено придатними для проходження військової служби за станом здоров`я у бойових підрозділах ЗС України, а також подальшого їх переведення до не бойових підрозділів ЗСУ (дислокованих у Вінницькій області).

Водночас, ОСОБА_5 , шляхом обману, успішно зарекомендував себе співробітником СБ України серед певного кола посадових осіб Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, а також ІНФОРМАЦІЯ_1 , що використовує в своїй шахрайській діяльності та у окремих випадках дійсно незаконно сприяє громадянам у низці незначних питань, здійснюючи вплив на відповідних посадових осіб.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2023 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Відповідно до ст. 233 КПК України, 03.07.2023 слідчий, до постановлення ухвали слідчого судді увійти до володіння особи, невідкладно, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь злочину або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також з метою збереження речей, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду, провів обшук автомобіля марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку автомобіля виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ; виписний екіпріз №608 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.; автобіографію на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк. та автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить дане клопотання розглянути за його відсутності. Вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, натомість надала до суду письмові заперечення, в яких просить дане клопотання розглянути за її відсутності. Вищевказане клопотання просить залишити без задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 15.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході проведення обшуку автомобіля виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ; виписний екіпріз №608 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.; автобіографію на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк. та автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що вилучене майно, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, постановою слідчого визнано речовим доказом.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для арешту на зазначене майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку автомобіля марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ; виписний екіпріз №608 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.; автобіографію на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк. та автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: