справа № 208/2414/23
№ провадження 1-кп/208/355/23
ВИРОК

Іменем України

08 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000272 від 25.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світлогірськ, Гомельської обл., р-ки Біларусь, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року близько 17.54 годин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Cadet» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , рухався в Заводському районі міста Кам`янського по вулиці Михайла Грушевського з боку вулиці Канівської в напрямку вулиці Сурської.

Під час руху ОСОБА_4 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який знаходився в сидячому положенні в межах його смуги для руху, заходів до своєчасного зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв та, в районі буд. 145 «а» по вулиці Михайла Грушевського, передньою лівою частиною вищезгаданого автомобіля скоїв на нього наїзд.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з відкритою черепно-мозкової травмою з раною в потиличній ділянці голови, гематомою м`яких тканин в тім?яно-потиличній ділянці ліворуч, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, з закритою тупою травмою грудної клітини з переломами 1,2,3,4,5,6,7,8 ребер по біля хребтовій лінії ліворуч, що супроводжувалась лівобічним гемо пневмотораксом (при пункції 07.03.23 р. евакуйовано до 800 мл. випота), саднами кистей верхніх кінцівок; - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

п. 12.3 Правил дорожнього руху України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при визначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив суду наступне, потерпілий був п`яний, він не побачив його на узбіччі. Потерпілому все відшкодував.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій як матеріального характеру так і морального до ОСОБА_4 не має, просить суд призначити мінімальне покарання передбачене законом, без позбавлення волі, крім того не позбавляти обвинуваченого прав на керування транспортним засобом.

Окрім повного визнання ОСОБА_4 вини у пред`явленому йому обвинуваченні, вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- речовим доказом по справі - автомобілем «Opel Cadet» реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с. 82);

- висновком судово-медичної експертизи № 329/8-Е від 16.03.2023 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з відкритою черепно-мозковою травмою з раною потиличній ділянці голови, гематомою м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці ліворуч, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, з закритою тупою травмою грудної клітини з переломами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер по біляхребтовій лінії ліворуч, що супроводжувалась лівобічним гемопневмотораксом (при пункції 07.03.23 р., евакуйовано до 800 мл випота) саднами кистей верхніх кінцівок, відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом № 6, МО3 України від 17.01.1995 року).

Виявлені в гр. ОСОБА_7 ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді.

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, вважаю, що давність їх утворення, не виключено, може відповідати терміну, вказаному у наданих на його ім?я медичних документах (24.02.2023 р.)

Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого КНП КМР «МЛШМД» № 1761 на ім?я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : Результат токсикологічного дослідження № 2-362 Почато аналіз 27.02.2023р. о 09.45год. закінчено аналіз 27.02.2023р. о 09.55 год. на гр. ОСОБА_7 , 55. Біологічний матеріал від: кров 24.02.23 20.10 - 2фл. При токсикологічному дослідженні (за методом ГРХ): етанол в крові виявлено в концентрації 1,36%о, що відповідає ЛЕГКОМУ алкогольному сп`янінню. Виявлені в гр. ОСОБА_7 ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді (т.2 а.с.85-87);

- висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/9347-ІТ від 15.03.2023 року, згідно якої водій автомобіля «Opel Cadet» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Opel Cadet» ОСОБА_4 визначалась виконанням вимог п.12.3 ПДР України, і у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмові події водій автомобіля «Opel Cadet» ОСОБА_4 не відповідала вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Для оцінки дій пішоходів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пішохода органи досудового розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 4 «Обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України (т.2 а.с. 95-96).

- висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/9352-ІТ від 21.03.2023 року, згідно якого робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Opel Cadet» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані (т.2 а.с. 30-34);

- речовими доказами по справі - оригіналом медичної картки стаціонарного хворого №1761 на ім`я ОСОБА_7 , 5 оптичних дисків з рентген знімками.

Аналізуючи визначений судом обсяг доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає визнання своєї вини, щире каяття, повне відшкодування потерпілій стороні завданої злочином шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, визначені як низькі. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання можливо за умови здійснення нагляду та застосування виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; проведення індивідуально-профілактичної роботи, участь у соціально-виховних заходах.

Досудова доповідь не будучі обов`язковою для прокурора та суду, враховується при вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченій особі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке визначено законодавством як тяжкий, але неумисний злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем мешкання, одружений, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, принцип індивідуалізації покарання, суд вважає що покарання обвинуваченому повинно призначатись у мінімальній межі санкції ч.2 ст. 286 КК України, а подальше перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Виконання покарання можливо за умови здійснення нагляду та застосування виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; проведення індивідуально-профілактичної роботи, участь у соціально-виховних заходах.

Згідно із ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Розглядаючи питання призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Індивідуалізація покарання як принцип його призначення полягає в обов`язковому урахуванні при призначенні покарання індивідуальних особливостей конкретної справи, головним чином, особи засудженого.

Розрізняючись як законодавча та судова індивідуалізація покарання, перша з них встановлює норми, що регулюють застосування покарань, у загальній формі формулює відправні положення які б індивідуалізували його призначення.

Судова індивідуалізація покарання як подолання можливого розриву між найістотнішими, але абстрактними ознаками його застосування, і конкретними обставинами справи, повинна враховувати всю різноманітність життєвих ситуацій, які виникають на практиці, враховує ступень тяжкості конкретного злочину, конкретну особу винного, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, позицію потерпілої сторони тощо.

Поряд з призначенням основного покарання, альтернативність додаткового покарання надає суду можливість повної реалізації індивідуального підходу при його призначенні винному.

В справі, що розглядається, обвинувачений просив не позбавляти його права керування транспортними засобами. Обвинувачений посилається, що прийняття саме такого рішення усуває обмеження його повноцінної роботи.

Наведені обвинуваченим обставини ніким не оспорювались, і суд вважає недоцільним їх окреме дослідження.

Враховуючи законодавчу індивідуалізацію додаткового покарання у виді його факультативності, принцип справедливості покарання, суд враховуючи обставини справи, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин які б його обтяжували, позицію державного обвинувачення та потерпілої з питання його призначення - тобто його судову індивідуалізацію, вважає застосування цього виду покарання не доцільним.

На думку суду, саме таке покарання є законним, справедливим, цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину, є адекватним і не становить диспропорції між встановленими обставинами справи та видами і розміром покарання.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Згідно ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта № СЕ-19/104-23/9352-ІТ від 21.03.2023 р. в розмірі 1 510 ( одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта № СЕ-19/104-23/9347-ІТ від 15.03.2023 р. в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 28 лютого 2023 року № 208/1532/23 на автомобіль «Opel Cadet» р.н. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , мешкає: АДРЕСА_2 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ), скасувати.

Речові докази по справі:

медичні документи на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити в КНП КМР «МЛШМД»;

автомобіль «Opel Cadet» р.н. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , мешкає: АДРЕСА_2 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ) , повернути ОСОБА_4 ..

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1