Справа № 544/926/23
пров. № 1-кс/544/132/2023
У Х В А Л А

іменем України

про накладення арешту на майно

19 квітня 2023 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин клопотання дізнавача СД ВП №1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000100 від 14.04.2023 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и л а:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000100 від 14.04.2023 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання дізнавач СД посилається на те, що сектором дізнання ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000100 від 14.04.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2023 о 13 годині 12 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» від ДОП ОСОБА_6 про те, що 14.04.2023 за адресою: с. Мала Круча Пирятинської ОТГ Лубенського району Полтавської області на березі річки Удай під час патрулювання річки в межах операції «Нерест» було виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював незаконний вилов риби за допомогою риболовецької мисинової сітки.

За даним фактом 14.04.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У ході огляду місця події було виявлено та вилучено сітку риболовну мисинову 1 шт.- довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 32 на 32 мм та рибу загальною кількості 22 шт., а саме: карась сріблястий - 7 шт., синець - 8 шт., краснопірка - 5 шт., плоскирка - 1 шт., лин - 1 шт. Вилучену риболовецьку мисинову сітку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Лубенського РВП, рибу було передано головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 .

Вилучені риболовецьку мисинову сітку 1 шт. довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 32 мм на 32 мм, вилучену у ОСОБА_7 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000100, виловлену рибу в кількості 22 шт., а саме: карась сріблястий - 7 шт., синець - 8 шт., краснопірка - 5 шт., плоскирка - 1 шт., лин - 1 шт.. передані під розписку головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , для подальшої реалізації, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000100, відповідно до ст. 98 КПК України.

Дізнавач СД в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила слухати клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити з підстав наведених в ньому. Надала суду копію договору укладеного Управлінням Державного агентства рибного господарства у Полтавській області з ФОП ОСОБА_9 щодо забезпечення відповідних умов зберігання та реалізації риби.

Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши вказане клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає зазначене клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно вилучене 14.04.2023 в ході огляду місця події, а саме: саме: карась сріблястий - 7 шт., синець - 8 шт., краснопірка - 5 шт., плоскирка - 1 шт., лин - 1 шт., риболовецьку мисинову сітку 1 шт.- довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 32 мм на 32 мм, набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст.171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України".

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, оскільки дане майно відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, та згідно ст. 100 КПК України необхідно дозволити його реалізацію.

Клопотання дізнавача подане в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000100 від 14.04.2023 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виловлену рибу в кількості 22 шт., а саме: карась сріблястий 7 шт., синець 8 шт., краснопірка 5 шт., плоскирка 1 шт., лин 1 шт., вилучені в ході проведення огляду місця події від 14.04.2023, проведеного в адміністративних межах с. Мала Круча Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області, на риболовецьку мисинову сітку 1 шт. довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 32 мм на 32 мм, які вилучено в ході огляду місця події в громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на березі річки Удай в с. Мала Круча Пирятинської ОТГ Лубенського району Полтавської області до вирішення питання по суті чи скасування арешту майна в установленому Законом порядку.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого предмета - риболовецької мисинової сітки 1 шт. довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко 32 мм на 32 мм, камеру зберігання речових доказів ВП №1 Лубенського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Надати дозвіл Управлінню Державного агентства рибного господарства у Полтавській області, на реалізацію вилученої свіжовиловленої риби різних порід: карась сріблястий 7 шт., синець 8 шт., краснопірка 5 шт., плоскирка 1 шт., лин 1 шт., на користь держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1