Справа № 346/2335/23
Провадження № 11-сс/4808/175/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, з дня фактичного затримання (з 10.05.2023 року), до 08.07.2023 року. Постановлено утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)". Визначено розмір застави 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваному роз`яснено умови внесення застави, а у разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 певні обов`язки.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів, оскільки обраний запобіжний захід є занадто суворим. Сторона захисту вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати особисте зобов`язання, домашнього арешту або виключно застави в значно зменшеному розмірі, не порушуючи норм КПК України. Вважає, що посилання сторони обвинувачення на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, його можливості впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінального провадження є лише припущенням, без посилання на відповідні докази та обґрунтовано тільки тяжкістю злочину, у вчиненні якого його підозрюють. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом дитинства, також здійснює догляд за матір`ю інвалідом третьої групи, окрім того хворий на цукровий діабет 2-го типу, а також отримав важкий перелом щелепи зі зміщенням, матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням КПК України та норм європейського права у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з непомірною заставою. Сторона захисту наголошує, що вина підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, затримання підозрюваного є необґрунтованим, жоден ризик ст.177 КК України не доведений.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили змінити запобіжний захід підозрюваному з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшого слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_10 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 05.01.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.05.2023 р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваний затриманий 10.05.2023 року о 16 год. 00 хв.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна..

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів після відбування покарання на шлях виправлення та перевиховування не став та повторно, в період непогашеної судимості, вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Підозрюваний ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, за невстановлених слідством обставин та в невстановлений час незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі з метою його подальшого збуту, шляхом продажу громадянам на території м. Коломия. Після чого підозрюваний ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечний наслідки у виді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, 15 березня 2023року приблизно о 10.00 год. перебуваючи в м. Коломия по бул. Лесі Українки, незаконно збув у формі продажу за ціною 1000 (одна тисяча) гривень ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подрібнену рослинну речовину, яка відповідно до висновку експерта є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою 2,752 грама. Крім того, 10 травня 2023 приблизно о 13.30 год., підозрюваний ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи в м. Коломия по бул. Л. Українки, незаконно збув у формі продажу за ціною 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подрібнену рослинну речовину, яка відповідно до висновку експерта є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою 4,5623 грама.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зокрема, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання від 10.05.2023 року, рапортом о/у ОСОБА_12 від 04.01.2023 року, протоколом огляду грошових коштів від 10.05.2023року, протоколом особистого огляду покупця від 10.05.2023 року, протоколом огляду та вручення від 10.05.2023 року, протоколом добровільної видачі від 10.05.2023 року,протоколом особистого огляду покупця від 15.03.2023 року, протоколом огляду та вручення від 15.03.2023 року, протоколом огляду грошових коштів від 15.03.2023 року, протоколом добровільної видачі від 15.03.2023 року, висновками експертів від 11.05.2023року, постановою про визнання речовими доказами від 10.05.2023 року, постановою про визнання речовими доказами від 11.05.2023 року, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на погляд суду, в тому числі і домашній арешт, про що просили підозрюваний та його захисник, не можуть запобігти вказаним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, тому з огляду на вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та визначив підозрюваному заставу в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Колегія суддів приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом дитинства, також здійснює догляд за матір`ю інвалідом третьої групи, окрім того хворий на цукровий діабет 2-го типу, а також отримав важкий перелом щелепи зі зміщенням, матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я.

Стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду надано витяг з карти виїзду швидкої допомоги №720/0118 від 19.06.2023, відповідно до якого було здійснено два виїзди швидкої допомоги о 13.40 год. та 18.48 год. 15.06.2023 року за адресою проживання ОСОБА_7 .

Окрім того, захисником долучено виписку №6987 про перебування ОСОБА_13 з 18.10.2022 року по 28.10.2022 року на стаціонарному лікуванні у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР з діагнозом закритої травми грудного відділу хребта та пенсійне посвідчення ОСОБА_13 за № НОМЕР_1 , відповідно до якого остання має 3 групу інвалідності з дитинства.

Додано також і результат аналізу від 26.05.2023 року, відповідно до якого у підозрюваного виявлено якісне визначення РНК вірусу ОСОБА_14 .

Адвокатом ОСОБА_8 при апеляційному розгляді надано також направлення на огляд ОСОБА_7 від 29.05.2023 року та отримані при цьому результати аналізу №815 від 29.05.2023 року , відповідно до якого у підозрюваного виявлено якісне визначення РНК вірусу ОСОБА_14 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідні доводи щодо стану здоров`я були наведені стороною захисту під час судового розгляду судом першої інстанції та враховувались судом під час розгляду провадження.

Колегія суддів вважає, що твердження сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу, враховуючи незадовільний стан здоров`я підозрюваного, не може бути підставою для прийняття відповідного судового рішення, оскільки необхідна медична допомога повинна бути надана підозрюваному у встановленому законом порядку.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Керівництво установи виконання покарань забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах установ виконання покарань (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво установи виконання покарань забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини установи виконання покарань закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини установи виконання покарань готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва установи виконання покарань.

Даних про неможливість отримання лікування в умовах обрання відповідного запобіжного заходу запобіжного заходу стороною захисту не надано.

Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів після відбування покарання на шлях виправлення та перевиховування не став та повторно, в період непогашеної судимості, підозрюється у вчиненні нового правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про наявність обґрунтованого ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, який визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважав за необхідне визначити заставу в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Враховуючи сукупність досліджених судом обставин, стадію на якій знаходиться розгляд кримінального провадження, колегія суддів на даний час не вбачає підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5