Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

31 травня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Романів Житомирського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немаючого, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що 08 грудня 2022 року близько 14 години, у житловому будинку, по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка в ході якої останній вирішив спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_5 та умисно наніс металевою трубкою не менше одного удару в область голови.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 спричинено легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійної рани правої скроневої ділянки, синця правої вушної раковини.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 125 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зазначив, що кримінальне правопорушення було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилися. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого. Потерпілий також просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 29 грудня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речовий доказ - металеву трубку, яка поміщена до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1