Номер провадження 1-кп/741/76/23
Єдиний унікальний номер 741/783/23
ВИРОК

іменем України

05 травня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 23 лютого 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_3, громадянина України, українця, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 29 січня 2023 року солдата ОСОБА_3 , призначеного на посаду навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та постановлено на всі види забезпечення.

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час листопада 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу АДРЕСА_3, діючи з прямим умислом, з метою придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу, для власного вживання без мети збуту, віднайшов на землі та поклав до кишені власного рюкзака один поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою близько 50 г, який, зберігаючи при собі, переніс до місця мешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його до невстановленого дня початку лютого 2023 року для власного вживання без мети збуту.

У подальшому на початку лютого 2023 року у денний час ОСОБА_3 , діючи умисно, поклав указаний поліетиленовий пакет з незаконно придбаним особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом масою близько 50 г, у власний рюкзак та з використанням маршрутних автобусів перевіз його з АДРЕСА_3 до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав його до 23 лютого 2023 року для власного вживання без мети збуту.

23 лютого 2023 року у період часу з 14 год. 40 хв. по 14 год. 44 хв. працівниками поліції під час огляду місця події у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у приміщенні будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ 19/125-23/2084-НЗПРАП від 03 березня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичних засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 47,2 г, який ОСОБА_3 умисно, незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, канабіс віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонений (таблиця 1, список 1).

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання про розгляд обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без проведення судового засідання в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. ОСОБА_3 надана згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, що засвідчено його підписом та підписом його захисника ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного та вимог КПК України суд робить висновок, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку знайшли своє підтвердження за результатами розгляду обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюють, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку обвинувачений визнає в повному обсязі, позиція обвинуваченого є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, робить висновок, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує нижченаведене.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, каятті; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України (а. с. 88), отже, має постійне джерело доходу, а також службову характеристику ОСОБА_3 , надану безпосереднім командиром.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Ураховуючи вищевикладене, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, особливо тієї обставини, що він є військовослужбовцем ЗСУ, суд уважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд переконаний, що саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» у сумі 755,12 грн., які підтверджуються відповідною довідкою Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а. с. 45).

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» у сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речовий доказ: поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, яку було поміщено до спеціального пакету № WAR 1561286, які знаходяться на зберіганні у камері збереження речових доказів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області (м. Ніжин Чернігівської області, вул. С. Прощенка, буд. 22), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1