490/5589/23 30.06.2023
н/п 1-кс/490/5414/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5589/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб; Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 23:00 год. 19.05.2023 по 04:00 год. 20.05.2023 року, усвідомлюючи вище вказані обставини щодо дії воєнного стану в Україні, маючи прямий умисел та корисливий мотив та мету, спрямовані на^ незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи спільно з потерпілою ОСОБА_7 в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де остання проживає та з її дозволу, в момент, коли потерпіла відпочивала в спальній кімнаті та не могла спостерігати за своїм телефоном, таємно, шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом та реалізуючи злочинну мету, взяв з кухонної кімнати мобільний телефон «SAMSUNG» моделі «SM-M325FV/DS», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/122-23/1348 - ТВ від 26.05.2023 року становить 5731,00 грн., після чого залишив місце події шляхом виходу з дверей квартири та розпорядившись незакнно отриманим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5731,00 грн.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк, може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він обізнаний про місце перебування та мешкання останньої, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, матиме можливість ігнорувати вказівки слідчого, затягувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального провадження шляхом не виконання належної процесуальної поведінки, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів, що свідчить про вчинення корисливих злочинів з метою отримання незаконного доходу для проживання, а також посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

15.06.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується даними: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 20.05.2023 р.;протоколу огляду місця події від 20.05.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.05.2023 р.;протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.05.2023 р.;протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2023;протоколу огляду від 25.05.2023, проведеного у приміщенні Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 10, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано мобільний телефон «SAMSUNG» моделі «8М-М325РУ/08», білого кольору;висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/122-23/1348-ТВ від 26.05.2023 відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «8АМ81Л4С» моделі «8М-М325ТУ/08» могла становити 5731,00 грн.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 .

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який не працевлаштований, не судимий в силу ст. 89 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду.

Також доведеним є ризик незаконного впливу на потерпілу, з якою підозрюваний особисто знайомий та проживає в одному населеному пункті.

Проте відсутні дані на підтвердження ризиків як вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 не судимий в силу ст.89 КК України, так ризики перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки такий ризик має бути обгрунтований іншими обставинами.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте враховуючи особу підозрюваного, який одружений, має постійне зареєстроване та фактичне місце проживання, з моменту ймовірно вчинення кримінального правопорушення по момент звернення до суду із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, будь-яких дій, направлених на ухилення від органу досудового розслідування та суду не вчиняв, останній раз притягувався до кримінальної відповідальності у 2011 році, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілу є незначними і запобігти ним можливо застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, який є необхідним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження, запобіганню ризикам, встановленим в ході розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години до 06.00 год.

Строк дії ухвали по 15 серпня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження),

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання,

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні,

не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години до 06.00 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1