печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю (в режимі ВКЗ) - адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4 від 02.05.2023 про відмову у задоволенні клопотання, яке подано у кримінальному провадженні №0000374,-

В С Т А Н О В И В :

22.06.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 27.06.2023, на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4 від 02.05.2023 про відмову у задоволенні клопотання, яке подано у кримінальному провадженні №0000374.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що постановою слідчого адвокату відмовлено у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000374. Проте, з вказаною постановою останній не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості.

Особа, що подала скаргу в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував та просив відмовити.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм всі матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000374.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу Nissan Xterra, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Адвокат вказує, що 08.10.2022 працівниками Відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції України в Одеській області у ОСОБА_5 було вилучено т.з. Nissan Xterra, р.н. НОМЕР_1 , однак будь-яких документів щодо правомірності та підстав вилучення означеного транспортного засобу надано не було. ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність звернення до Головного слідчого управління Національної поліції України, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, що послужили підставою вилучення належного йому транспортного засобу Nissan Xterra, р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок звернення до ГСУ НПУ, ОСОБА_5 був допитаний 11.11.2022 у кримінальному провадженні № 0000374 в якості свідка. Під час допиту ОСОБА_5 стало відомо, що на належний йому транспортний засіб Nissan Xterra, р.н. НОМЕР_1 , накладено арешт. Однак, будь-яких документів щодо правомірності та підстав вилучення означеного транспортного засобу та накладення на нього арешт ОСОБА_5 також надано не було.

26.04.2023 у даному кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , як третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надання копій документів, що стосуються арешту майна.

12.06.2023 адвокатом ОСОБА_3 було отримано на власну електронну пошту відповідь слідчого ОСОБА_4 на вищевказані клопотання, а також копію постанови слідчого ОСОБА_4 про повну відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надання копій документів, що стосуються арешту майна.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Так, згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 64-2 КПК, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Частиною другою статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відтак вказана скарга подана уповноваженою особою, у визначений законом строк та спосіб, тобто є прийнятною для розгляду слідчим суддею на стадії досудового розгляду.

Наряду з вказаним, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 221 КПК України відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, не допускається.

Слідчий суддя приймає до уваги, що першочерговим завданням кримінального провадження є захист та охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також імперативну норму статті 221 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний за клопотанням сторони захисту надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Окрім цього, в частині третій статті 64-2 КПК України законодавцем вказано, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

При дослідженні оскаржуваної постанови, встановлено, що в її обґрунтування слідчий вказав, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на даній стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Проте до вказаного обґрунтування слідчий суддя відноситься критично, так як воно не обґрунтовано в світлі фактичних обставин кримінального провадження через призму приписів частині третій статті 64-2 та ч. 1 ст. 221 КПК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено обставин які б давали підстави для обмеження заявника в праві на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування що стосується арешту майна, а саме транспортного засобу Nissan Xterra, р.н. НОМЕР_1 .

Так, вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак, при дослідженні оскаржуваного рішення, вбачається, що слідчими при винесенні постанови, вказані вимоги проігноровані, так як не враховані імперативні приписи частині третій статті 64-2 та ч. 1 ст. 221 КПК України, а відтак вказане рішення підлягає скасуванню, з повторним розглядом клопотання адвоката.

Щодо вимоги адвоката про зобов`язання вчинити дії, які зазначенні в клопотанні, слідчий суддя вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ч. 1 ст. 36 та ч. 5 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та відповідно слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги заявника про зобов`язання вчинити дії, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 45-50, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4 від 02.05.2023 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 від 26.04.2023 про надання матеріалів на ознайомлення, яке подано у кримінальному провадженні №0000374.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4 та/або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000374 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 від 26.04.2023 про надання матеріалів на ознайомлення, яке подано у кримінальному провадженні №0000374 у порядку ст. 220, 221 КПК України.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1