Справа № 214/3094/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000631від 22.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 до суду надійшло вищевказане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає головний бухгалтер КП «Фармація» КМР ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання cлідчий зазначив, що в В провадженні СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000631 від 22.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

05.05.2023 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження доручено міжрегіональній групі слідчих Криворізького РУП та ВП № 4 КРУП.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області відповідно до якого отримано інформацію, щодо діяльності службових осіб лікувальних закладів Дніпропетровської області, які зловживаючи своїм службовим становищем, під час здійснення фінансово господарської діяльності, організували та впровадили незаконні фінансові схеми з привласнення бюджетних коштів.

Так, встановлено, що без проведення тендерних закупок, на підставі прямого договору від 18.04.2022, службовими особами КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради (), здійснено закупівлю 3 000 шт. аптечок медичних універсальних невідомого походження у КП «Фармація» Криворізької міської ради (). Вартість аптечок, які не укомплектовані лікарськими засобами, склала 3 100 грн. за 1 шт., на загальну суму 9 300 000,00 грн. При цьому, медичні аптечки були закуплені не для потреб лікувального закладу, а для передачі іншим стороннім організаціям, установам та військовим частинам.

Встановлено, що бюджетні кошти за договором поставки лікувальним закладам були перераховані 21.04.2022 року в сумі 6 200 000,00 гривень та 20.05.2022 року в сумі 3 100 000,00 гривень.

При цьому отримані дані засвідчили, що посадові особи КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи для інших юридичних осіб, закупили вказані аптечки за значно завищеними цінами. Зокрема, ціна м`якого футляра аптечки становить 1 888 грн. В той же час, аналіз середньо ринкових цін на аптечки медичні універсальні засвідчив, що ціна аналогічної аптечки не перевищує 1 500 грн., а середня вартість м`якого футляра аптечки становить близько 500 грн.

Крім того, за умов відсутності дієвого контролю з боку посадових осіб лікувального закладу, поставлені на КП «Криворізька міська лікарня № 2» КМР аптечки не укомплектовані необхідними лікарськими засобами, не мають сертифікатів відповідності та не відповідають вимогам наказу Державної служби з лікарських засобів України № 1087 від 19.08.2014 року, погодженого з Міністром оборони України у частині укомплектованості аптечок, згідно з яким зареєстровано 4 види військових аптечок та їх комплектність, зокрема, аптечка медична військова індивідуальна, аптечка медична військова для підрозділів спеціального призначення, аптечка медична військова універсальна, аптечка медична військова загального призначення.

10.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.2023 проведено санкціонований обшук у квартирі, в якій мешкає головний бухгалтер КП «Фармація» КМР ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі:

- грошові кошти у сумі 3800 доларів США;

- грошові кошти у сумі 500 Євро;

- грошові кошти у сумі 16 800 гривень.

10.05.2023 року вказані грошові кошти визнані в якості речових доказів по кримінальному провадженню.

Під час обшуку встановлено, що вищевказані грошові кошти, окремо або в сукупності можуть вказуюти на причетність до вчинення кримінального правопорушення головного бухгалтера КП «Фармація» КМР ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Виникла необхідність накласти арешт на вилучені з місця події: автотранспорт, предмети та речі, з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що суттєво впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявленого та вилученого в ході обшуку майна, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Адвокат головного бухгалтера КП «Фармація» КМР ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання. Надала до суду письмові заперечення, згідно до яких вказала, що вилучені при обшуці грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_5 та членів її родини, зокрема чоловіка ОСОБА_7 , який звільнився з місця роботи перед виходом на пенсію, та мають законне походження, на підтвердження чого надала докази.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, адвоката, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна подано з додержання вимог ст. 171 КПК України та в межах визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України процесуального строку.

Відповідно до фабули Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000631 від 22.03.2023, правова кваліфікація за ч. 4 ст. 191 КК України, 21.03.2023 до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від Управління СБУ у Дніпропетровській області про те, що службові особи органу КП «Криворізька міська лікарня №2» КМР, шляхом зловживання своїм службовим становищем, розтратили в умовах воєнного стану бюджетні кошти, виділені для придбання медичних аптечок.

Як вбачається з протоколу обшуку від 10.05.2023, який проводився за адресою АДРЕСА_1 , виявлене майно, в тому числі зазначене в клопотанні слідчого.

Згідно постанови слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 10.05.2023, вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та зберігається з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, заслухавши думку слідчого, адвоката, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна, 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та заперечення адвоката, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є надмірним та необґрунтованим, крім того, адвокат надала суду підтвердження джерела отримання грошових коштів.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчим надана достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, суд не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власника майна та інших осіб від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено, тому у клопотанні слідчого слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає головний бухгалтер КП «Фармація» КМР ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.05.2023 о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1