Справа № 175/1848/23
Провадження № 1-кп/175/94/23
Вирок

Іменем України

21 квітня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000072 відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого у ТОВ «ПОЛІТЕНТ», проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

06 квітня 2023 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту поблизу будинку № 74 по вул. Сурській у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУАП.

У ході складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на лицевій стороні та серії НОМЕР_2 на тильній стороні, заповнене на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він отримував посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 10.12.2008 року та іншого посвідчення на право керування транспортними засобам не отримував у порядку, визначеному «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на лицевій стороні та серії НОМЕР_2 на тильній стороні, заповнене на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає за способами друку і спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України (усі зображення виготовлені способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера тощо), тим самим використав завідомо підроблений документ.

Ці умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, прокурором кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.358 КК України.

До обвинувального акта, в якому міститься клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_5 , складена у присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів кримінального провадження № 0000072, у суду не виникло сумнівів у тому, що ця заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі та процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, установлені органом дізнання обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження та суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів і визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження № 0000072.

Вищенаведені фактичні обставини «поза розумним сумнівом» достатньо доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за обставин, викладених у обвинувальному акті від 18.04.2023 року, і його умисні дії суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного проступку, обставини справи та особу ОСОБА_5 , - раніше не судимий та не притягався до кримінальної відповідальності, офіційно працює та займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та вчинив кримінальний проступок, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.358 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 1321,46 грн. (а.к.п.21).

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (ІПН невідомий) на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1321 (одну тисячу триста двадцять одну) гривень 46 копійки (Р/р - UА0004457, ОКПО казначейства 37988155, ГУК у Дніпропетровській обл./ОТГ Слобожанське/24060300, Казначейство України (ЕАП), Код платежу - 4060300, призначення платежу за експертизу № СЕ-19/104-23/13213-ДД від 12.04.2023 року, проведену Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України).

Підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на лицевій стороні та серії НОМЕР_2 на тильній стороні, заповнене на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зберігати у опечатаному паперовому конверті на 26 аркуші кримінального провадження № 0000072.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1