1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4816/20 1-в/335/33/2023
10 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ „Центр пробації в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 80 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року, -
Начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ „Центр пробації в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 80 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року.
Посилаючись на вимоги ст. 80 КК України орган пробації просить суд вирішити питання про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 засудженого 12.11.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку суду.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за її відсутності, проти його задоволення не заперечує.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явився.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вирок суду набрав законної сили 14.12.2020 року.

22.12.2020 року Шевченківським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області отримано та прийнято до виконання за вих. № 335/4816/20/20636/2020 від 16.12.2020 року вирок Орджонікідзевського районного суду відносно ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 у встановлений законодавством строк штраф не сплатив.

Шевченківським районним відділом з питань пробації до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя неодноразово направлялись подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України, які залишені без задоволення.

В період з 12.11.2020 року до теперішнього часу відносно засудженого ОСОБА_4 ніким не ініціювалось питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України „Ухилення від сплати штрафу або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю особою, засудженою до цих видів покарань, та такі рішення не були прийняті у судовому порядку згідно чинного законодавства. Тобто факт ухилення від виконання вироку Орджонікідзевського районного суду від 12.11.2020 року з боку засудженого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно довідки № від 20.01.2023 року УІТ МВС України ОСОБА_4 в період з 12.11.2020 року по 20.01.2023 року до кримінальної відповідальності після постановлення вищевказаного вироку суду від 12.11.2020 не притягувалася.

Даних про те, що ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за вказаний період до подання не долучено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), а також висновку, викладеного у Постанові Верховного суду від 21 листопада2022 року у справі № 754/17643/21, провадження № 51-2206км22 ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст.80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке право застосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Даних про наявність обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_4 за фактом умисного невиконання вироку суду протягом встановленого строку давності матеріали справи не містять.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплату штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок суду набрав законної сили 14.12.2020 року. Таким чином, на даний час закінчився строк давності виконання обвинувального вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року.

Оскільки в матеріалах за поданням відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності по ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку, факт ухилення засудженого від відбування покарання у виді штрафу не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі п. 1 ч.1ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України та, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , від призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1