УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 Справа №607/15339/22

Провадження №1-в/607/108/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 02 травня 2023 року надійшло клопотання начальника Тернопільського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_6 .

Згідно поданого клопотання вбачається, що 08 грудня 2022 року надійшов на виконання Тернопільського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено останньому остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки.

Крім цього, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком суду від 26.06.2022 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки. Відтак, Тернопільським міськрайонним судом при оголошенні вироку від 17.02.2023 року не враховано вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022 року. Вищевказані вироки набрали законної сили.

Представник ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду у його відсутності.

Прокурор заперечила проти задоволення подання, оскільки застосування покарання щодо ОСОБА_6 в даному випадку буде погіршувати становище засудженого.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, що не є перешкодою для розгляду клопотання у відповідності до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України.

Суд заслухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Як вбачається з копії вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2022 року, наданого в судовому засіданні, ОСОБА_6 вказаним вироком засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000239 встановлено, що під час судового розгляду відомостей щодо наявності відносно ОСОБА_6 вироку від 05 жовтня 2022 року не було.

Встановлено, що ухвалені відносно ОСОБА_6 вироки не оскаржувалися, набрали законної сили та направлені на виконання до Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області.

Порядок розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироків, регламентується ст. ст. 537, 539 КПК України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої ст. 537 КПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого (п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 1990 року).

Разом з тим, за ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих суду вироків, кримінальне правопорушення зазначене у вироку Тернопільського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року вчинене ОСОБА_6 до постановлення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 202 року, відтак слід застосовувати положення ч. 4 ст.70 КК України.

Однак, застосування в даному випадку принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим не можливе, а застосування принципу складання покарання призведе до погіршення становища засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.

При цьому, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_6 , оскільки при ухваленні Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області вироку від 17 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, у суду була відсутня інформація про наявність у ОСОБА_6 попередньої судимості згідно вироку від 05 жовтня 2022 року.

З урахуванням наведеного, з огляду на ті обставини, що вирішення зазначеного клопотання порушує суть вироків та може погіршити становище засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, роз`яснивши органу пробації, що кожен ухвалений вирок підлягає самостійному виконанню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Тернопільського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Роз`яснити Тернопільському районному сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, що вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, та вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, слід виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1