Справа № 991/4733/23
Провадження 1-кс/991/4753/23
У Х В А Л А

02.06.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.31.05.2023 голова громадської організації «НОН-СТОП» (далі - ГО «НОН-СТОП») ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такий не вніс відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочав досудове розслідування.

2.01.06.2023 згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржника.

4.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

5.Скарга мотивована тим, що 26.05.2023 ОСОБА_3 звернувся до САП із заявою про те, що по всій території міста Харкова розміщено 354 малі архітектурні споруди (форми) (далі - МАФ) на земельних ділянках, не виділених на кадастровій карті України, без жодних документів щодо легальної передачі земельних ділянок в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Кисет» (далі - ТОВ «Кисет») з метою розміщення МАФів та ведення господарської діяльності, а оскільки розмістити таку кількість торгівельних точок єдиної мережі на території міста неможливо без відома посадовців Харківської міської ради (далі - ХМР), то, на переконання скаржника, очевидна злочинна змова посадових осіб ХМР, районних адміністрацій і контролюючих органів, зокрема міського голови ОСОБА_4 , заступника міського голови ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших, з керівництвом ТОВ «Кисет», зокрема, її співвласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

6.Також у своїй заяві скаржник зазначив про те, що експлуатація розміщених на території м. Харкова МАФів, які займаються реалізацією тютюнових виробів, систем нагрівання тютюну, слабоалкогольних напоїв, харчових продуктів та інших предметів вжитку, відбувається з істотним порушенням норм будівельного законодавства, положення про благоустрій, санітарно-епідеміологічних правил, податкового законодавства (так як працівники даної мережі МАФів працюють без офіційного працевлаштування та отримують заробітну плату «в конвертах»), з порушенням правил розміщення реклами тютюнових виробів (так як реклама розміщується на склі вітрин МАФів, які в свою чергу розташовані ближче ніж за 300 метрів прямої видимості від території дитячих дошкільних закладів, середніх загальноосвітніх закладів та закладів вищої освіти, в яких навчаються діти віком до 18 років), без відповідних дозволів (ліцензій) на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, оптову торгівлю тютюновими виробами та напоями, без належних засобів для зберігання харчових продуктів, відходів харчового виробництва та під`єднання до будь-яких систем водних комунікацій, що підвищує ризик виникнення тяжких отруєнь у населення, а також про те, що МАФи функціонують за допомогою несанкціонованого підключення до електромережі, що свідчить про наявність корупційної змови між контролюючими органами, відповідальними за контроль сфери енергопостачання та розподілу електроенергії.

7.Окрім того, зазначив, що реалізація тютюнових та слабоалкогольних виробів у таких МАФах здійснюється особам неповнолітнього віку, яким такий продаж заборонено, водночас частина тютюнового товару є сирою, з підробленими акцизними марками або взагалі без них, а частина товару є контрафактом та контрабандою, що може свідчити про ухилення від сплати податків, зокрема акцизного збору, оскільки такий товар ввозиться на митну територію України з порушенням митного контролю. Покликався і на те, що в складі конвертаційного центру тютюнові вироби через мережі МАФів «Кисет» продають за готівку, а тютюнові компанії та дистриб`ютори створюють фіктивні документи про, нібито, продаж у безготівковій формі, що допомагає іншим невстановленим особам, які здійснюють підпільне виробництво тютюнових виборів, ухилятися від сплати акцизного податку.

8.Отже, наведене в заяві, на переконання скаржника, свідчить про наявність в діях осіб, зазначених в п. 5 цієї ухвали, ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 188-1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 325, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України. Однак відомості за такою заявою до ЄРДР внесені не були.

9.На запит слідчої судді щодо відповідної заяви ОСОБА_3 , САП жодної відповіді не надала.

10.Поряд з цим, заява про вчинення кримінального правопорушення, подана ОСОБА_3 , саме, зокрема, до САП, отже останньою за відповідною заявою відомості не були внесені до ЄРДР.

11.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

12.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

13.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

14.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

15.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

16.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

17.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

18.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

19.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

20.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову як вчинення кримінальних правопорушень, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорії посад місцевого самоврядування. До таких, згідно із ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», належать, зокрема, посади голів обласних рад та міських (міст - обласних центрів) голів.

21.Отже, скарга в частині повідомлення про можливе вчинення головою Харківської міської ради кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 364, 368, 369 КК України, підлягає розгляду в цьому суді.

22.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями 172, 188-1, 197-1, 199, 201, 212, 239, 325 КК України, цими ж особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

23.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

24.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

25.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

26.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

27.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

28.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

29.Однак, на переконання слідчої судді, скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

30.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

31.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

32.Так, покликання скаржника на вчинення вищенаведених кримінальних правопорушень є лише його припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

33.Водночас, слідча суддя зауважує, що покликання заявника на можливість ознайомлення з додатковими обставинами, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, на Інтернет ресурсах, не звільняє його від обов`язку зазначення конкретних відомостей щодо обставин вчинення правопорушення у відповідній заяві до правоохоронних органів.

34.Отже, доводи заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

35.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

36.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

37.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність прокурора САП щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

38.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги голови громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора САП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1