Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/67/22
номер провадження 1-кп/368/82/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2023 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі колегії:

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження № 0002812 від 14.11.2021 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- який в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які передбачено:

- ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство двох і більше осіб;

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 15.11.2021 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та 06.04.2023 року на підставі ухвали суду продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03.06.2023 року, включно, -

- за участі сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_8

ОСОБА_9 .

Потерпілі:

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_10 .

Потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_11 .

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_12 .

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_13

(представник цивільного позивача)

- сторона захисту:

Обвинувачений (цивільний відповідач) - ОСОБА_7 .

Захисники обвинуваченого - адвокат ОСОБА_14

(представники цивільного відповідача) адвокат ОСОБА_15

авдокат ОСОБА_16 .

Інші учасники судового провадження:

Свідки - ОСОБА_17

ОСОБА_18

ОСОБА_19

ОСОБА_20

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_7 стороною обвинувачення (прокурором), та фактичні обставини справи, - обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень (злочинів), які прокурор вважає доведеними на підставі доказів, отриманих органами досудового слідства та під час судового засідання:

- 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

В подальшому ОСОБА_10 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті останньому були відвернені.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окрім цього, 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаної особи, ОСОБА_7 тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_11 помер на місці події, до приїзду швидкої допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З урахуванням вищевказаних обставин справи, які сторона обвинувачення вважає доведеними, дії обвинуваченого ОСОБА_7 стороною обвинувачення ( прокурором) кваліфіковано за:

- ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України, - вчинення закінченого замаху на умисене вбивство двох і бльше осіб;

- ч. 1 ст. 115 КК України, - вчинення убивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Сторона обвинувачення (прокурор) вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які передбачено ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, - підтверджується письмовими доказами, які оглянуті в судовому засіданні, а саме:

- Неодноразовими повідомленнями про вчинення злочину по АДРЕСА_4 , які надходили на лінію «102» та оформлені у виді електронних рапортів;

- Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який детально розповів про події 14.11.2021, а також відтворив механізм нанесення йому удару ножем в живіт. Звертає увагу суду що ОСОБА_10 зазначив, що ніяких ударів ОСОБА_7 ніхто не наносив;

- Показаннями потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ;

- Показаннями свідків ОСОБА_24 (дружина потерпілого ОСОБА_10 , яка розповіла про обставини надання останньому медичної допомоги), ОСОБА_25 (який розповів звідки та як віз пораненого ОСОБА_10 до медичного закладу), ОСОБА_19 (сусідка ОСОБА_26 , яка першою побачила в коридорі мертвого ОСОБА_11 та намагалась надати йому першу медичну допомогу), ОСОБА_18 (працівник поліції, який першим прибув на виклик за повідомленням про вбивство).

- Протоколом огляду приміщення від 14.11.2021 зі схемою та фототаблицею, в ході якого оглянуто місце злочину, положення трупа ОСОБА_11 , вилучено знаряддя злочину - кухонний ніж;

- Протоколом огляду приміщення від 14.11.2021 зі схемою та фототаблицею, в ході якого оглянуто сходовий майданчик перед квартирою АДРЕСА_5 , та вилучено змиви слідів крові;

- Протоколом огляду від 14.11.2021 з фототаблицею в ході якого в приміщенні ШМД в місті Біла Церва оглянуто та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду від 15.11.2021 в ході якого оглянуто труп ОСОБА_11 ;

- Протоколом огляду предмета від 24.11.2021, в ході якого оглянуто особисті речі, у яких на момент смерті був одягнутий ОСОБА_11 та на яких містяться пошкодження;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 за участю свідка ОСОБА_21 , в ході якого остання детально та послідовно розповіла про обставини події, яка відбулась 14.11.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з потерпілим ОСОБА_10 в ході якого останній детально розповів про події 14.11.2021 та обставини отримання ним тілесних ушкоджень;

- Протоколом огляду предмету від 23.11.2021 в ході якого оглянуто знаряддя злочину - кухонний ніж, та вилучено з руків`я ножа сліди папілярних узорів;

- Протоколом огляду предмету від 30.11.2021 в ході якого оглянуто речі ОСОБА_7 , в які він був одігнений під час вчинення злочинів. Висновком судової дактилоскопічної експертизи від 14.12.2021 № СЕ-19/111-21/60650-Д відповідно до якої вилучені з руків`я ножа сліди папілярних узорів належать ОСОБА_7 ;

- Висновком експерта № 182/ц від 26.11.2021 яким встановлено групу крові потерпілого ОСОБА_10 ;

- Висновком експерта №225-мк від 08.12.2021, яким досліджено клапті шкіри ОСОБА_11 , на якому міститься поранення, та знаряддя злочину - ніж, та зроблено висновок про те, що не виключено що саме наданим на дослідження ножем утворено ушкодження на клапті шкіри ОСОБА_11 ;

- Висновком експерта № 226-мк від 09.12.2021 відповідно до якого не виключена можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_11 від дії ножа, вилученого в ході огляду місця події;

- Висновком експерта № 227-мк від 10.12.2021 відповідно до якого не виключена можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_10 від дії ножа, вилученого в ході огляду місця події;

- Висновком експерта № 156Д від 20.12.2021 яким встановлено наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та визначено їх ступінь тяжкості, а саме - тяжкі.

- Висновком експерта № 228/162/д від 17.12.2021 про причини смерті ОСОБА_11 . Зокрема смерть останнього настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені;

- Висновком експерта № 164Д від 20.12.2021 яким підтверджено, що отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних ним під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Висновком експерта № 228/154д від 17.12.2021 яким підтверджено, що виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Висновком експерта № 165Д від 21.12.2021 яким підтверджено, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Протоколом огляду речей від 04.01.2022 в ході якого оглянуто медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_10 ;

- Протоколом перегляду відеозапису від 15.12.2021 в ході якого оглянуто відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, який першим прибув на місце події 14.11.2021 та який здійснював затримання ОСОБА_7 .

Прокурор звертає особливу увагу на вказаний доказ, оскільки у цьому доказі містяться дані, які свідчать про дійсні наміри (умисел) ОСОБА_7 та впливають на кваліфікацію його дій. Зокрема, перебуваючи у службовому автомобілі працівників поліції ОСОБА_7 поцікавився місцем перебування ОСОБА_10 . Дізнавшись, що той утік, ОСОБА_7 висловив жаль з цього приводу і зазначив що тому повезло, бо він і його б вбив. Така поведінка ОСОБА_7 зайвий раз підтверджує умисел останнього позбавити життя двох осіб;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2021;

- Висновком судово-медичної експертизи № 291 від 15.11.2021 в ході якого встановлено, що будь-яких травм ОСОБА_7 не отримано.

На думку прокурора - даний доказ повністю спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під час перебування у квартирі напали на нього, влаштували бійку та наносили йому тілесні ушкодження;

- Протоколами отримання зразків для експертизи від 14.11.2021;

- Протоколом освідування особи від 14.11.2021, яким встановлено що ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- Протоколом відібрання зразків для експертизи від 08.12.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з ОСОБА_7 , в ході якого останній розповів і відтворив обставини події 14 листопада 2021 року;

- Висновком судово-психіатричного експерта № 698 від 08.12.2021 відповідно до якої ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічні захворювання або розлади не страждав, керувати своїми діями та усвідомлювати їх міг;

Аналіз та оцінка вищевказаних доказів підтверджує, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані як:

- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

- закінчений замах на умисне вбивство двох і більше осіб, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зокрема, під час кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України враховано позицію Верховного Суду, висловлену у справі № 705/623/18 (провадження № 51-1041км19) від 4 лютого 2020 року, який зазначив, що виходячи із правової позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2015 року (справа № 5-35кс14), для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, та під час вирішення питання про умисел необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Також, під час призначення покарання обвинуваченому прокурор просить суд врахувати обставини, які його обтяжують та пом`якшують, зокрема:

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України: - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з викладеним, встановлено: що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , мали місце - це підтверджується зібраними та дослідженими у суді доказами.

Також встановлено, що діяння у яких обвинувачується ОСОБА_7 містять склад кримінальних правопорушень, встановлено суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну і об`єктивну сторону злочинів.

Сторона обвинувачення вважає, що всі зібрані докази в рамках кримінального провадження повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Поряд з цим, прокурор вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без умов ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, прокурор пропонував:

- ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України - 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим, та визначити його у виді 14 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили пропоную залишити обвинуваченому запобіжний захід - тримання під вартою.

Речові докази:

- Речовими доказами розпорядитись на підставі статті 100 КПК України.

Судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Проти задоволення цивільного позову потерпілого не заперечує.

Вважає, що такий вирок буде справедливим.

Відповідно, суд, ретельно перевіривши докази по кримінальному провадженні, оцінивши докази на підставі ст. 94 КПК України з точки зору їх об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, керуючись загальними принципами кримінального поцесу, - верховенство права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, свободи від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї, , забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, диспозитивності, мовою, якою здійснюється кримінальне провадження, приходить до висновку щодо:

- перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 115 КК України, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Формулювання обвинувачення, визаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- 14 листопада 2021 року, близько 15 години обвинувачений ОСОБА_7 , перебував за місцем свого фактичного проживання, що розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час після сварки з дружиною, - ОСОБА_21 вживав алкогольні напої.

В цей час до вищевказаної квартири зайшла дружина останнього, - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом, - ОСОБА_11 та товаришем брата, - потерпілим ОСОБА_10 , які прибули до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_21 (яка є рідною сестрою ОСОБА_11 та офіційною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 ), - з метою врегулювання сімейного конфлікту, який виник між обвинуваченим ОСОБА_7 та його дружиною, - ОСОБА_21 .

Далі, ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_10 зайшли до кімнати (зали), в якій перебував обвинувачений ОСОБА_7 , який в той момент вживав спиртні напої, після чого ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_10 почали ебе вести агресивно, в ході чого потерпілий ОСОБА_11 здійснив удар рукою по голові обвинуваченого ОСОБА_7 .

В цей час у обвинуваченого Одрина виник раптовий, змішаний (визначений на нанесення тілесних ушкоджень, невизначений - на ступінь тілесних ушкоджень) умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень будь - якого ступеню тяжкості, з мотиву помсти на неправомірну поведінку ОСОБА_10 , - взяв у праву руку кухонний ніж, та, сидячи на кріслі, - наніс один удар в живіт потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 156Д від 20.12.2021 року:

При проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

Вище описане тілесне ушкодження утворилося від дії гострого колюче-ріжучого предмета (-ів), і могло утворитися від однократної дії клинка ножа в термін і за обставин, вказаних в постанові, про що свідчить характер та локалізація тілесного ушкодження.

За ступенем тяжкості вище описане тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото- різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки, заподіяне гр. ОСОБА_10 , - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя у момент заподіяння.

Суд кваліфікує вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в нанесенні умисого тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , втративши агресивний інтерес до потерпілого ОСОБА_10 .

Також у обвинуваченого ОСОБА_7 виник прямий, визначений умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 , після чого, обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_11 , підійшов до нього, та кухонним ножем, який тримав в правій руці, - наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_11 помер на місці події, до приїзду швидкої допомоги.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Свою вину у вчиненні злочинів обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не визнав, та дав наступні показання:

- ввечері 13.11.2021 року він на грунті побутових негараздів посварився з своєю дружиною, - ОСОБА_27 , після чого поїхав до батьківської хати, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_6 , де ввечері вживав алкоголь у виді пива.

На слідуючий день, - 14.11.2021 року він прокинувся, та почав знову вживати пиво, потім під обід зателефонував своїй дружині, яка знаходилася на квартирі, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй на праві приватної власності (яку їй подарували батьки), та в якій вони проживали спільно вже понад 15 - ть років.

Він повідомив свою дружину про те, що хоче приїхати на квартиру та забрати свої речі, на що його дружина знову почала сваритися.

Далі, він взяв з собою пива, сів на моторолер, та поїхав до квартири. Приїхавши до багатоквартирного будинку, поставив моторолер в дворі, піднявся на 5 поверх (там розміщена квартира), зайшов в хату.

Коли він зайшов, в квартирі перебував його син та дружина.

В них знову почалася сварка, а тому її син вийшов з квартири та пішов надвір.

Під час сварки його дружина почала виганяти його з квартири, наголошуючи на тому, що це не його квартира, і що вона більше не бажає з ним жити, а тому він має нагайно покинути квартиру. Сварка продовжувалася хвилин 15 - ть.

Він відповів своїй дружині, що забере свій робочий одяг, та покине квартиру, але перед цим доп`є пиво, після чого підійшов до холодильника, та дістав звідти сало, щоб закушувати пиво.

В цей час його дружина вийшла з квартири, а він, взявши сало, хліб та ножа - пішов в кімнату залу, де сів на крісло, поставив перед собою столика, поставив на нього пиво, положив сало, хліб та почав допивати пиво.

Черех хвилин 5 він почув, як відчинилися та зачинилися вхідні двері, та він подумав, що це повернулася його дружина, тому ніяк не відреагував, але через деякий незначний проміжок часу він побачив дві пари ніг, і в цей час йому невідомі особи почали наносити удари кулаками рук по голові.

Він не бачив, хто йому наносить удари, адже йому не давали голови підняти, - били по голові.

Так як десь у 2000 - их він потрапив в ДТП, то в нього в голові виникла гематома, яка є ще і на даний час, а тому він перелякався за своє життя та здоров`я, та вважаючи, що якщо далі невідомі особи будуть наносити йому удари по голові, - він може втратити тяму, а тому він взяв ніж, і вдарив невідомого чоловіка, який стояв з лівого боку від нього, а потім, - вдарив двічі невідому особу, яка стояла навпроти нього, аж потім встав, і побачив, що перед ним стоїть ОСОБА_11 , - рідний брат його дружини.

Він зрозумів аж потім, що, мабуть, - це його дружина викликала свого барата, - ОСОБА_28 внаслідок сварки між ними.

ОСОБА_29 вийшов з квартири, почав йти по тамбуру, та впав, вийшла сусідка, хотіла його перевернути, він сказав сусідці та своїй дружині, щоб не чіпали ОСОБА_28 , а сам зайшов в хату, щоб зателефонувати в швидку, але його телефон був на той час в неробочому стані.

На запитання учасників процесу обвинувачений ОСОБА_7 відповів наступне:

Під час ударів йому забили памороки.

Зхопився за ніж, бо злякався.

Удари наносив ножем, бо захищався.

На той час він не усвідомлював наслідки нанесення ударів ножем.

Він не бачив, куди бив ножем.

Потерпілого ОСОБА_10 до того дня він ніколи не бачив, а тому вбивати його не хотів.

Він перебував в шоковому стані після того, як побачив, що вбив ОСОБА_28 , тому і наговорив багато лишнього в поліцейському авто.

ОСОБА_30 допомогу не надавав.

Після того, як він наніс удари ножем, він положив того ножа у кіхні на стіл.

ОСОБА_28 знав 16 років десь, але вони близько не спілкувалися, так як були неприязні відносини.

Він не бачив, хто його бив, але, більше всього, - його бив той, хто стояв збоку від нього.

Від ударів у нього запаморочилося в голові.

Тілесних ушкоджень внаслідок ударів по голові він не отримав.

Знає, що ОСОБА_29 був юристом.

Неприязні відносини були із за того, що колись батько його дружині подарував будинок в Рокитне, але після цього ОСОБА_29 розлучився, залишив квартиру своїй доньці і почав жити з новою дружиною, їм не було де жити, а тому батько його дружини забрав у дружини хату та віддав її ОСОБА_30 , щоб той жив з новою сім`єю, тому і були неприязні відносини.

Коли вони зустрічалися десь на вулиці, - він переходив дорогу, щоб не вітатися.

Залишався після сварки з дружиною в квартирі, щоб допити пиво.

Сварка тривала десь до 10 хв.

Одружений він був з 2004 року.

За весь час він сварився з своєю дружиною всього лише два рази.

Вживає алкоголь дуже рідко, бо в 2000 роках отримав травму в ДТП.

Коли він брав сало та ніж, його дружина вже виходила з квартири.

ОСОБА_31 він різав на столику в кімнаті.

Ніж лежав на столику.

Інвалідності в нього немає офіційно.

Все, що наговорив в поліцейському авто, - наговорив в стані шоку.

Розуміє, що неправильно зробив, що позбавив життя людинку, але вживання алкоголю його адекватності не позбавляє, але іноді пропадає пам`ять.

Суд, оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , - відноситься до них критично, - як спосіб захисту від визнання його судом винуватим у вчиненні злочинів, та як простий спосіб уникнути покарання.

Свою критичність суд обгрунтовує наступним:

- Перш за все, - суд наголошує на тій обставині, що обвинувачений ОСОБА_7 ні під час давання показань, ні в судових дебатах, ні в останньому слові не виявив належні ознаки жалю щодо скоєного, щирого розкаювання, - не попрорсив вибачення в потерпілих, з моменту вчинення злочинів і по даний час він не здійснив жодних спроб відшкодувати шкоду, заподіяну злочином.

Під час давання показань обвинувачений ОСОБА_7 намагався надавати показання, які б звільняли його від кримінальної відповідальності, та такі його показання спростовані в судовому засіданні іншими доказами у виді показань свідків та письмовими доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 дав показання, що не бачив осіб, які зайшли до нього в кімнату.

Суд критично відноситься до таких показів, так як це була світла пора доби, і в будь - якому випадку він міг бачити осіб, які зайшли до нього та ідентифікувати цих осіб.

Окрім того, під час слідчого експерименту його офіційна дружина, - ОСОБА_21 , - вказала, що, зайшовши в кімнату, загиблий ОСОБА_29 ідентифікував себе, звернувшись до ОСОБА_32 вголос з запитанням, - «що знову трапилося, ОСОБА_33 ».

Далі, той факт, що ОСОБА_34 тримав кухонного ножа перед собою, що різати сало, та закусувати ним пиво, - суд також сприймає критично, адже кухонний ніж обвинувачений ОСОБА_35 взяв після того, як йому його дружина, - ОСОБА_21 повідомила, що буде звонити до брата, щоб він їй допоміг, а тому суд сприймає покладення перед собою ножа, - як готування обвинуваченого ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_11 .

Той факт, що ОСОБА_7 не вживає алкогольних напоїв, - також спросотовується показаннями свідків та потерпілих, показання яких наведені нижче по тексту у вироку.

Той факт, що між ОСОБА_7 та його дружиною рідко бували сварки, - також спростовується належними та домустимими доказами, - показаннями потерпілої та витягом з АРМОРу, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 двічі притягувався до адміністративнолї відповідальності за насильство в сім`ї.

Незважаючи на повне невизнання своєї вни у вчиненні злочинів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 121 КК України, та ч. 1 ст. 115 КК України доведена в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні дала наступні показання:

- вона була офіційною друждиною загиблого ОСОБА_11 , прожила з ним в шлюбі близько 16 - ти років.

14.11.2021 року після обід зателефонувала ОСОБА_36 , та сказала, що щось тирапилося із її чоловіком.

Вона, переживаючи, - через невеликий проміжок часу сама перезвонила ОСОБА_37 , на що ОСОБА_38 повідомила їй, що її чоловіка (чоловіка ОСОБА_20 ) забрали до лікарні, а що трапилося з ОСОБА_39 , - вона не знає.

Далі вона зателефонувала до батька свого чоловіка, який повідомив їй, що ОСОБА_40 зарізали.

З сім`єю ОСОБА_7 вона не спілкувалася ніколи.

На запитання учасників процесу потерпіла ОСОБА_11 відповіла наступне:

- Між її чоловіком, - ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_7 існували усталені неприязні відносини.

Ці неприязні відносини виникли внаслідок того, що дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_21 є рідною сестрою її чоловіка.

У сім`ї ОСОБА_7 часто виникали сварки на грунті того, що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, після чого бив свою дружину та дітей.

Дружина ОСОБА_7 могла навіть зателефонувати вночі.

Таких випадків вона пам`ятає не меньше 10 - ти.

Дружина ОСОБА_41 , - часто ходила побита, бо її бив ОСОБА_7 .

Також до її чоловіка телефонували діти ОСОБА_7 , та скаржилися, що їх батько б`є.

Її чоловік не був агресивний.

Просить суд призначити покарання ОСОБА_7 якйнайсуворіше.

Після того, як її чоловіка вбив ОСОБА_7 , - телефонувала його дружина та просила вибачення (неодноразово), сам же ОСОБА_7 ні разу не попросив вибачення.

Коли дружина ОСОБА_7 приходила до них, - її батько казав, щоб вона розлучалася з ОСОБА_7 , але вона не реагувала на прохання батька.

ОСОБА_7 постійно зловживав алкоголем, під час чого вчиняв насильство в сім`ї.

Суд, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_11 , - вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та можуть бути використані судом як доказ на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів.

Так, показаннями даної потерпілої підтверджується той факт, що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, під час чого вчиняв насильство в сім`ї, також підтверджується той факт, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та загиблою особою, - ОСОБА_11 існували неприязні відносини на грунті побутових негараздів, а така обставина, на думку суду, - має істотне значення для встановленні істини по справі та правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який дав наступні показаня:

- Він є рідним сином загиблого ОСОБА_11 .

З батьком у нього були хороші відносини.

14.11.2021 року він був вдома, десь в обід до нього в кімнату зайшов його дідусь, і повідомив, що його батька підрізали.

Він спочатку подумав, що батько попав в ДТП, та його хтось «підрізав» на ватомобілі, але потім дідусь пояснив, що підрізали, - це нанесли удар ножем.

Він та дідусь відразу ж поїхали на місце події, - до будинку, - де проживала дідусева донька, - ОСОБА_21 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_32 .

В дворі, біля того будинку, він побачив авто свого батька, та маму, яка плакала, також були працівники поліції.

Він почав заспокоювати маму, а в квартиру ОСОБА_21 не піднімався.

Наголошує на тому, що ОСОБА_21 зловживає алкоголем, причому, - вона зловживала алкоголем спільно з ОСОБА_7 .

Він чув від своїх батьків, що обвинувачений ОСОБА_7 погрожував його батьку - ОСОБА_11 , що він його заріже.

Окрім того, після того, як вбили його тата, дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_21 повідомляла їм, що в той день обвинувачений ОСОБА_7 казав своїй дружині, що якщо ОСОБА_11 підніметься в квартиру, він його вб`є, та щоб його батько шукав собі могилу.

Також обвинувачений ОСОБА_7 десь років два тому побив також і його дідуся, - ОСОБА_12 .

На запитання учасників процесу потерпілий ОСОБА_12 відповів наступне:

Наскільки він знає, - до цього бійок між його батьком та обвинуваченим ОСОБА_7 , - не було.

Самого обвинуваченого ОСОБА_7 до цього ніколи не бачив, так як їхня сім`я з сім`єю ОСОБА_26 не спілкується.

Суд, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_11 , вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та можуть бути використані судом як доказ на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів.

Так, показаннями даної потерпілої підтверджується той факт, що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, під час чого вчиняв насильство в сім`ї, також підтверджується той факт, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та загиблою особою, - ОСОБА_11 існували неприязні відносини, внаслідок чого обвинувачений ОСОБА_7 вже погрожував вбивством ОСОБА_11 , а така обставина, на думку суду, - має істотне значення для встановленні істини по справі та правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7

- Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні дав наступні показання:

Він був товаришем та кумом загиблого ОСОБА_11

14.11.2021 року близько 12 години він зустрівся з ОСОБА_11 , так як давно не бачилися.

Під час зустрічі він та ОСОБА_11 вживали алкогольний напій, - вжили близько 370 гр. коньяку.

Коли вони сіли в автомобіль до ОСОБА_11 , до ОСОБА_11 зателефонувала його сестра - ОСОБА_21 , та щось говорила.

Після того, як ОСОБА_11 поговорив з його сестрою, він запитав у нього, чи не проїде він з ним до його сестри, бо в неї в сім`ї знову якісь негаразди з її чоловіком, - ОСОБА_7 (він знову напився, буянить), - на що він погодився.

Так як вони були неподалік багатоквартирного будинку, в якому проживає сестра загиблого ОСОБА_11 , - вони швидко приїхали на місце.

При входу в під`їзд їх зустріла сестра ОСОБА_11 , - ОСОБА_42 , яка була заплакана та повідомила їх, що її чоловік, - ОСОБА_7 - її ображає.

ОСОБА_11 пішов попереду, а він пішов за ним, - за два - три кроки позаду.

Вони піднялися на п`ятий поверх, після чого ОСОБА_11 зайшов в квартиру сестри, повернув ліворуч в коридорі, і вони зайшли вдовх в кімнату, - ОСОБА_11 - попереду, а він позаду, ОСОБА_11 став перед ОСОБА_7 , а він став збоку ОСОБА_7 , який сидів на кріслі, а перед ним стояв якийсь столик, а на ньому лежали якісь продукти харчування.

Зіпинившись перед ОСОБА_7 , ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_7 з запитанням, - що знову трапилося?

ОСОБА_7 в цей час вдаив його чимось в живіт, і він відчув різкий біль, приклав відразу руку і побачив, кров, йому стало зле.

Він відчув, що йому потрібно залишити квартиру, тому він розвернувся і пішов з квартири, вийшов з тамбура та вийшов надвір.

Коли він виходив з тамбура, він почув, що щось тяжке впало на підлогу, він зрозумів, що це впав ОСОБА_11 , але не повернувся, так як розумів, що йому самому потрібна терміново медична допомога.

Сам факт падіння ОСОБА_11 він не бачив, - чув лише звук падаючого тіла.

Коли він вийшов надвір, надворі сиділи якісь жінки, він попросив у них допомоги, але зрозумів, що допомоги не буде, тому вирішив піти до лікарні, та набрав по телефону лікарню, повідомивши, що йому потрібна допомога.

Коли він пройшов деяку відстань, він побачив, що на авто стоїть його знайомий, - ОСОБА_43 .

Він попросив ОСОБА_44 відвезти його до лікарні, на що той погодився та відвіз його до лікарні.

В лікарні Рокитне йому надали першу допомогу та відвезли в лікарню в ОСОБА_45 , де йому зробили операцію.

На запитання учасників процесу потерпілий ОСОБА_10 відповів наступне:

Сестру ОСОБА_11 звати ОСОБА_46 , але він її добре не знав, - знав лише наглядно, не знав де вона живе.

ОСОБА_11 йшов перший в квартиру, а він - за ОСОБА_11 на відстані 2 - 3 кроків позаду.

Бійки в квартирі не було ніякої.

Перед ОСОБА_7 стояв якийсь столик, на ньому щось лежало.

Він не бачив, чим його вдарив ОСОБА_7 , все відбулося швидко. Він особисто з ОСОБА_7 не спілкувався.

ОСОБА_7 наніс удар сидячи в кріслі.

ОСОБА_7 перед ударом не вів себе агресивно.

ОСОБА_7 вдарив його сидячи, правою рукою.

Знав ОСОБА_11 близько 14 років.

Дійсно, в той день і він, і ОСОБА_11 вживали алкоголь, але не багато.

Приїхали до квартири ОСОБА_21 на авто ОСОБА_11 , - він був за кермом.

ОСОБА_11 просив його зайти з ним в квартиру до ОСОБА_7 .

Не може сказати, чи ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння.

Нецензурними словами ОСОБА_7 ніхто не ображав.

Після того, як ОСОБА_7 вдарив його ножем в живіт, він розвернувся і пішов з квартири, але ОСОБА_7 за ним не гнався, не погрожував йому вбивством, так як ОСОБА_7 залишався в кімнаті з ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_7 не погрожував вбивством ні йому, ні ОСОБА_11 .

За весь час, що минув з моменту скоєння злочину, - ОСОБА_7 ні разу перед ним не втбачився, не робив спроб відшкодувати шкоду.

В той день він та ОСОБА_11 випили десь 0,37 гр. коньяку.

Про обставини життя ОСОБА_47 йому не розповідав.

При призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду.

В той день він ОСОБА_7 бачив вперше.

Суд, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_10 , - зазначає наступне:

- Так, з показань даного потерпілого вбачається, що привходу до кімнати ОСОБА_11 ідентифікував себе, звернувшись до ОСОБА_7 з запитанням, що, на думку суду, - спростовує ту обставину, що, як зазначає ОСОБА_7 в своїх показаннях, - він не знав, хто зайшов до кімнати.

Проте, суд зазначає, що вищевказаними показаннями потерпілого спростовується позиція прокурора, яка полягає в тому, що ОСОБА_7 мав умисел на вбивство двох осіб, адже після нанесення удару по тулубу потерпілого ОСОБА_10 , - обвинувачений ОСОБА_7 не наздогнав потерпілого, не продовжував наносити йому удари, обмежившись лише одним ударом.

Також з показань даного потерпілого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 ні йому, ні ОСОБА_11 не погрожував вбивством, що, на думку суду, - впливає на вірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Що ж до тієї обставини, що ніхто не наносив ударів обвинуваченому ОСОБА_7 , - то до таких показань суд відноситься критично, з огляду на ту обставину, що факт нанесення ОСОБА_7 удару (підзатильника) підтверджується протколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_21 , а тому в даному випадку суд визнає такі показання потерпілого, - як небажання вказувати на обставину нанесення ударів обвинуваченому ОСОБА_7 .

Що ж до недопиту в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_48 , то суд зазначає, що дана потерпіла судом неодноразово, постійно викликалася належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - надіславши одну заяву про слухання кримінального провадження без її участі, - не з`являлася в судові засідання, що є її процесуальним правом, а тому суд вважає, що всі юридично - значущі наслідки неявки в судові засідання, - лежать цілком та повністю на потерпілій ОСОБА_49 , яка не завважала на своє право бути присутньою в судових засіданнях.

Крім того, на допиті в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_49 не наполягала сторона обвинувачення (прокурор).

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується показаннями свідків, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні дав наступні показання:

- Не пам`ятає точної дати, але це було восени 2021 року, він зупинив свій автомобіль на масиві «Цукровий завод» в м. Рокитне, після чого його дружина пішла в магазин, а він з своєю дитиною лишився біля авто.

Через невеликий проміжок часу його хтось покликав, він обернувся і побачив свого знайомого, - ОСОБА_10 , який йшов до нього та просив йому допомогти.

Коли ОСОБА_10 підійшов до нього, він сказав, що йому дуже погано, і йому потрібна допомога, після чого він побачив, що ОСОБА_10 був блідий, руки в нього були в крові, одяг також був в крові.

На його запитання, що трапилося, - ОСОБА_10 відповів, що його підрізали.

Він покликав дружину, і завіз ОСОБА_10 до лікарні, в прийомний покій.

Не може сказати, чи був ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння.

Сама подія відбувалася близщько 15 - 16 години.

ОСОБА_10 сказав, що його вдарили ножем, що в нього дірка в животі.

Нікіфоренко через декілька днів зателефонував йому, дякував, що врятував.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_17 , - вважає їх логічними, послідовними, такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та не суперечать іншим доказам, які були досліджені судом в судовому засіданні.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні дав наступні показання:

- На даний час та на час події злочинів він працює поліцейським групи швидкого реагування ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

14.11.2021 року він перебував на добовому чергуванні з напарником, - ОСОБА_50 .

В обідню пору, точного часу не пам`ятає, - на робочий планшет надійшло повідомлення про скоєнийзлочин - вбивство.

Так як вони знаходилися неподалік адреси, на яку прийшов виклик, - вони через 3 чи 4 хвилини приїхали на місце виклику, - до багатоповерхівки, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_4 .

Прибувши на місце виклику, ввімкнули службову камеру і піднялися до квартири, на яку був виклик, яка розміщена на 5 - му поверсі.

На місці виклику він побачив особу чоловічої статі, яка лежала на підлозі в тамбурі, біля нього була якась жінка, а поруч стояв обвинувачений.

На його запитання, хто це зробив, обвинувачений ОСОБА_7 відповів, що це він зробив.

Обвинувачений ОСОБА_7 був схвильований, але команди виконував.

Він застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 спецзасіб - кайданки і повів в службовий автомобіль.

На запитання учасників процесу свідок відповів наступне:

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 - він в квартиру більше не піднімався.

Все, що казав обвинувачений ОСОБА_7 в службовому автомобілі, - все записувалося на службову камері.

Службову камеру він ввімкнув відразу, як зайшли в під`їзд багатоквартирного будинку.

Обвинувачений ОСОБА_7 весь час вів себе не агресивно.

Від обвинуваченого ОСОБА_7 він відчував запах алкогольного перегару.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_18 , - вважає їх логічними, послідовними, такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та такі показання не суперечать іншим доказам, які були досліджені судом в судовому засіданні.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні дала наступні показання:

Вона є сусідкою родини ОСОБА_26 .

Восени 2021 року, точної дати не пам`ятає, - вже після обід вона знаходилася в себе в квартирі, як почула, що щось на коридорі гупнуло, наче щось тажке впало.

Одночасно з цим у неї відкрилися вхідні двері в квартиру, вона пішла до дверей, щоб їх закрити, і в цей час через шпарину відкритих вхідних дверей вона побачила, що в тамбурі (загальний коридор) на підолзі лежить якийсь чоловік, вона підбігла до нього і хотіла допомогти.

Біля чоловіка була сусідка - ОСОБА_51 , та її чоловік, - ОСОБА_7 .

Коли вона підійшла до лежачого чоловіка, ОСОБА_21 попросила її зателефонувати в швидку, вона пішла в квартиру, взяла телефон і викликала швидку, повернувшись до лежачого на підлозі чоловіка.

Вона хотіла перевернути чоловіка, щоб подивитися, що з ним, але не змогла його зробити, після чого лише стояла поруч, - аж до прибуття швидкої.

На запитання учасників процесу свідок ОСОБА_19 відповіла наступне:

- Подія була у жовтні - листопаді 2021 року.

Її квартира та квартира сім`ї ОСОБА_26 - поруч.

Вона зразу не впізнала, хто лежав на підлозі.

Загиблий лежав в тамбурі.

Біля загиблого стояла ОСОБА_21 , а позаду неї стояв ОСОБА_7 .

Одрин ОСОБА_52 плакала, та кликала на допомогу.

Швидка та працівники поліції приїхали майже разом.

ОСОБА_7 допомогу загиблому не надавав, у нього його дружина питала, що він наробив.

Бачила маленькі краплі крові поруч з загиблим.

Не може сказати, чи був ще живий ОСОБА_11 , коли вона вперше підійшла до нього, але на дотик він був ще теплим.

Коли вона стояла на колінах біля лежачого ОСОБА_11 , та оглядала його, ОСОБА_7 , який стояв поруч, - сказав, щоб вона не чіпала ОСОБА_11 , бо він його вбив.

Про сім`ю ОСОБА_53 нічого поганого сказати не може.

Не може сказати, чи в той момент ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_19 , - вважає їх логічними, послідовними, такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та не суперечать іншим доказам, які були досліджені судом в судовому засіданні.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні дала наступні покази:

- є дружиною потерпілого ОСОБА_10 .

В той день її чоловік сказав, що буде зустрічатися з ОСОБА_11 та пішов з дому.

Її чоловік та ОСОБА_11 - були хорошими знайомими.

Вона телефонувала на протязі дня чоловіку, і він казав, що скоро буде.

Через деякий час зателефонували знайомі, та сказали, що її чоловіка везуть в лікарню.

Вона поїхала в лікарню в Рокитне на швидку допомогу, де їй сказали, що повезли чоловіка в Білу Церкву в лікарню.

Вона аж потім дізналася від чоловіка, що він був з покійним ОСОБА_11 , якому зателефонувала сестра, та попросила приїхати до неї до хати, так як її чоловік її ображає, так як напився.

Далі, зі слів її чоловіка, - її чоловік та ОСОБА_11 поїхали до сестри ОСОБА_11 , - дружини ОСОБА_7 , де її чоловік і отримав удар ножем від ОСОБА_7 .

На запитання учасників процесу свідок ОСОБА_20 відповіла наступне:

- її чоловік в бійку не кидається, також спокійний був і загиблий ОСОБА_11 , а тому вважає, що бійки в квартирі не могло бути.

П`яним ОСОБА_11 ніколи не бачила.

Її чоловік та ОСОБА_11 зайшли в квартиру ОСОБА_7 , це було 14.11.2021 року.

Зі слів її чоловіка, - вони нічого не казали, підійшли до ОСОБА_7 , який сидів на дивані, і в цей час ОСОБА_7 вдарив ножем її чоловіка в живіт.

Зі слів чоловіка, - її чоловік вийшов з квартири, а ОСОБА_11 впав.

Її чоловіку зробили операцію в м. Біла Церква, він там пролежав більше 1,5 тижня, після чого він не міг працювати ще пів року.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_20 - відноситься до таких показань критично, так як вважає, що такі показання свідка ніяким чином не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , окрім того, обставини, які зазначила свідок щодо події злочинів, - стали їй відомі лише зі слів її чоловіка, - а тому це показання суд розцінює, як показання з чужих слів, адже свідок безпосереднім свідком подій не була.

Що ж до недопиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , то суд зазначає, що свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні відмовилася надавати показання на підставі полождень ст. 63 Конституції України, - так як обвинувачений є її чоловіком.

Суд вважає, що це є повне право свідка, а тому показання такого свідка при винесенні вироку не враховуються.

Що ж до недопиту в судовому засіданні інших свідків сторони обвинувачення, які зазначені в додатку до обвинувального акту, - то суд зазначає, що від допиту решти свідків відмовилася сторона обвинувачення - прокурор, а сторона захисту не наполягала на допиту таких свідків.

Суд вважає, що сторона обвинувачення (прокурор) має повне право відмовитися від допиту свідків обвинувачення, якщо вважає, що показання таких свідків не впливають на встановлення істини по справі та на винесення об`єктивного, законного рішення.

Суд не може допитувати таких свідків з власної ініціативи, так як це буде порушенням змагальності судового процесу.

Також суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України, - підтвердждена матеріалами справи - письмовими доказами, а саме:

- витягом з АРМОРу, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Так, даним доказом доводиться таобставина, що обвинувачений ОСОБА_7 схильний до прояву насильства в сім`ї.

- Протоколом огляду місця події (приміщення) від 14.11.2021 зі схемою та фототаблицею, в ході якого оглянуто місце злочину, положення трупа ОСОБА_11 , вилучено знаряддя злочину - кухонний ніж;

- Протоколом огляду місця події (приміщення) від 14.11.2021 зі схемою та фототаблицею, в ході якого оглянуто сходовий майданчик перед квартирою АДРЕСА_5 , та вилучено змиви слідів крові, які в подальшому шляхом проведення експертиз було ідентифіковано, як кров потерпілого ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду від 14.11.2021 з фототаблицею, в ході якого в приміщенні ШМД в місті Біла Церва оглянуто та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду від 15.11.2021 в ході якого оглянуто труп ОСОБА_11 ;

- Протоколом огляду предмета від 24.11.2021, в ході якого оглянуто особисті речі, у яких на момент смерті був одягнутий ОСОБА_11 , та на яких містяться пошкодження;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 за участю свідка ОСОБА_21 , в ході якого остання детально та послідовно розповіла про обставини події, яка відбулась 14.11.2021.

Суд наголошує на тій обставині, що з даного доказу вбачається, що:

- загиблий ОСОБА_11 прийшов до неї в квартиру на її прохання внаслідок того, що її чоловік - обвинувачений ОСОБА_7 вчергове зловживав алкогольними напоями та вчиняв насильство в сім`ї у відношенні неї, тому вона і попросила в брата допомогу;

- загиблий ОСОБА_11 , зайшовши в квартиру до ОСОБА_7 , та, підійшовши до нього, - ідентифікував себе, назвавши обвинуваченого ОСОБА_7 по імені, та задав йому запитання.

- потерпілий ОСОБА_10 наніс удар рукою по голові обвинуваченого ОСОБА_7 , - дав «підзатильник».

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого останній детально розповів про події 14.11.2021 та обставини отримання ним тілесних ушкоджень;

- Протоколом огляду предмету від 23.11.2021, в ході якого оглянуто знаряддя злочину - кухонний ніж, та вилучено з руків`я ножа сліди папілярних узорів, які в подальшому внаслідок проведення експертизи були ідентифіковані такими, які належать обвинуваченому ОСОБА_7 ;

- Протоколом огляду предмету від 30.11.2021, в ході якого оглянуто речі ОСОБА_7 , в які він був одягнений під час вчинення злочинів;

- Висновком судової дактилоскопічної експертизи від 14.12.2021 № СЕ-19/111-21/60650-Д, відповідно до якої вилучені з руків`я ножа сліди папілярних узорів належать ОСОБА_7 ;

- Висновком експерта № 182/ц від 26.11.2021, яким встановлено групу крові потерпілого ОСОБА_10 ;

- Висновком експерта №225-мк від 08.12.2021, яким досліджено клапті шкіри ОСОБА_11 , на якому міститься поранення, та знаряддя злочину - ніж, та зроблено висновок про те, що не виключено що саме наданим на дослідження ножем утворено ушкодження на клапті шкіри ОСОБА_11 ;

- Висновком експерта № 226-мк від 09.12.2021, відповідно до якого не виключена можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_11 від дії ножа, вилученого в ході огляду місця події;

- Висновком експерта № 227-мк від 10.12.2021, відповідно до якого не виключена можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_10 від дії ножа, вилученого в ході огляду місця події;

- Висновком експерта № 156Д від 20.12.2021, яким встановлено наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та визначено їх ступінь тяжкості, а саме - тяжкі.

- Висновком експерта № 228/162/д від 17.12.2021 про причини смерті ОСОБА_11 .

З даного доказу вбачається, що смерть останнього настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені;

- Висновком експерта № 164Д від 20.12.2021, яким підтверджено, що отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних ним під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Висновком експерта № 228/154д від 17.12.2021, яким підтверджено, що виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Висновком експерта № 165Д від 21.12.2021, яким підтверджено, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- Протоколом огляду речей від 04.01.2022, в ході якого оглянуто медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_10 ;

- Протоколом перегляду відеозапису від 15.12.2021, в ході якого оглянуто відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, який першим прибув на місце події 14.11.2021 та який здійснював затримання ОСОБА_7

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2021;

- Висновком судово-медичної експертизи № 291 від 15.11.2021 в ході якого встановлено, що будь-яких травм ОСОБА_7 не отримано.

Даний доказ має суттєве значення для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування до дій обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.ст. 36, 37 КК України, так як достеменно встановлено, що на тілі ОСОБА_7 будь - яких тілесних ушкоджень не виявлено;

- Протоколами отримання зразків для експертизи від 14.11.2021;

- Протоколом освідування особи від 14.11.2021, яким встановлено що ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Даним доказом доводиться та обставина, що в діях ОСОБА_7 є обставина, яка згідно положень ст. 67 КК України обтяжує кримінальну відповідальність;

- Протоколом відібрання зразків для експертизи від 08.12.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з ОСОБА_7 , в ході якого останній розповів і відтворив обставини події 14 листопада 2021 року;

- Висновком судово-психіатричного експерта № 698 від 08.12.2021, відповідно до якої ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічні захворювання або розлади не страждав, керувати своїми діями та усвідомлювати їх міг.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_7 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, - ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.м.т. Рокитне Київської області.

Згідно даного паспорту, - ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно даного паспорту, - ОСОБА_7 має двох неповнолітніх дітей, - ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- згідно довідки про присвоєння індентифікаційного номеру, яка видана 12.03.2001 року Державною податоковою інспекцією у Рокитнянському районі, - ОСОБА_7 отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- Згідно довідки № 208/01, яка видана взамін військового квитка, - ОСОБА_7 , 1978 року народження, - непридатний до військової служби в мирний час, - на підставі графи 1 ст. 77 - б Наказу МО № 2 - 1994 року;

- згідно витягу з АРМОР, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - уродженець смт. Рокитне Київської області, - неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень в сфері порушень ПДР, а також двічі - за насильство в сім`ї.

Суд наголошує на тій обставині, що даним доказом, який характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , - підтверджується факт того, що в сім`ї обвинуваченого ОСОБА_7 існувала тривалий час неблагоприємна обставновка, яка, як встановлено судом в судовому засіданні, - склалася внаслідок того, що обвинувачений ОСОБА_7 після зловживання алкогольними напоями проявляв факти насильства в сім`ї, що було належним чином задокументовано працівниками поліції, та в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 притягався до адміністративної відповідальності;

- Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 19 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, - обвинувачений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої дитини, - сина, - ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 26 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, - обвинувачений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої дитини, - сина, - ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Згідно довідки - вимоги про судимість № 5 - 19112021/32002, - станом на 25.11.2021 року відомостей щодо притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рокитне Київської області, - немає;

- Згідно довідки № 473, яка видана 16.11.2021 року КНП Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна Лікарня», - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , - за даними облікової документації на диспансерному обліку не перебуває і за медичною допомогою не звертався;

- Згідно довідки № 473, яка видана 16.11.2021 року КНП Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна Лікарня», - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , - за даними облікової документації у лікаря нарколога на дсипансерному обліку не перебуває;

- Згідно довідки № 141, яка видана 16.11.2021 року виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради, - ОСОБА_7 , 1978 року народження, - проживає в АДРЕСА_3 , та до складу його сім`ї входять:

- дружина - ОСОБА_21 ;

- син, - ОСОБА_57 , 2008 року народження;

- син, - ОСОБА_58 , - 2007 року народження.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо;

- згідно довідки № 5/25, яка видана 20.01.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , - станом на 20.01.2022 року громадянин ОСОБА_7 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває;

Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необгрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення:

-Так, суд вважає, що злочинні дії, які вчинив обвинувачений ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 слід кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 122 КК України.

Свою позицію суд обгрунтовує наступним:

- Згідно правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у справі № 705/623/18 (провадження № 51-1041км19) від 4 лютого 2020 року, - виходячи із правової позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2015 року (справа № 5-35кс14), для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, та під час вирішення питання про умисел необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

- Згідно правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у справі № 164/1826/17, провадження № 51 - 6292 км 19, - перекваліфіковуючи дії винного, апеляційний суд зазначив, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Так, суд, керуючись вищевказаними правовимим позиціями Вищого суду, - достеменно встановив той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_10 незнайомі, до моменту вчинення обвинуваченим злочину, - навіть не бачили один одного, не знали про існування один одного, відповідно, - між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , - не було неприязних відносин.

Обвинуваченим ОСОБА_7 нанесено потерпілому ОСОБА_10 лише один удар, хоча і ножем.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 байдуже відносився до ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які він нанесе потерпілому ОСОБА_10 .

Також суд зазначає, що Обвинувачений ОСОБА_7 припинив наносити потерпілому ОСОБА_10 удари з власної ініціативи, при цьому, суд вважає, що об`єктивних, непереборних причин, з яких би обвинувачений ОСОБА_7 не зміг би довести свій злочин до кінця (як то, - значна перевага в фізичній силі потерпілого, наявність в потерпілого зброї чи інших предметів, які можна використати для нанесення тілесних ушкоджень, втручання третіх осіб, тощо), - не було.

На добровільне припинення ОСОБА_7 його злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_59 вказує і сам потерпілий ОСОБА_60 , який в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 наніс йому лише один удар, після чого він розвернувся та пішов з квартири ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 в цей же час не наздоганяв його, не висловлював йому вслід погрози вбивством.

Суд, з огляду на обставини, досліджені в судовому засіданні, вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 здійснив удар ножем по тулубу потерпілого ОСОБА_10 у відповідь на нанесення ОСОБА_10 удару рукою по голові ОСОБА_7 , - тобто, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 було здійснено з мотивів помсти.

Поруч з цим, суд вважає, що вбивство ОСОБА_11 обвинуваченим ОСОБА_7 було умисним.

Так, судом встановлено в судовому засіданні з показань свідків та потерпілих, що між обвинуваченим ОСОБА_7 на протязі тривалого часу (роками) існували неприязні відносини, які виникли внаслідок побутових негараздів, - розподілу майна.

Та такі неприязні відносини з часом лиш посилювалися в зв`язку з тим, що дружина обвинуваченого ОСОБА_7 , - ОСОБА_21 постійно просила допомоги у свого брата, - ОСОБА_11 , щоб він поміг їй в ті моменти, коли ОСОБА_7 здійснював насильство в сім`ї.

Внаслідок таких неприязних відносин обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не спілкувалися на протязі більше 10 - ти років.

Обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_12 , - вже висловлював погрози вбивством у відношенні до ОСОБА_11 .

Також суд наголошує на тій обставині, що обвинувачений ОСОБА_7 взяв ножа та положив його перед собою в житловій кімнаті після того, як його дружина - ОСОБА_21 повідомила йому, що телефонує до свого брата, - до ОСОБА_11 .

Суд, з огляду на обставини досліджені в судовому засіданні, - вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 , маючи тривалі неприязні відносини з ОСОБА_11 , приготувавши ніж, та положивши його перед собою, - чекав на прихід ОСОБА_11 , щоб здійснити свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_11 , а тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 наніс лише в зв`язку з тим, що не розраховував на ту обставину, що ОСОБА_11 прийде спільно з товаришем, та ненесення такого удару потерпілому ОСОБА_10 було лише як помста за удар по голові, який потерпілий ОСОБА_61 наніс обвинуваченому ОСОБА_7 , проте, - даний удар ножем було здійснено після припинення потерпілоим ОСОБА_10 неправомріних дій у відношенні ОСОБА_7 , тобто, - такий удар був здійснений в той час, коли потерпілий ОСОБА_10 не становив ні якої небезпеки для обвинуваченого ОСОБА_7 .

З огляду на вищевкзане, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 у відношенні ОСОБА_11 і слід кваліфікувати як просте, не кваліфіковане вбивство, що передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, а загалом, - дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, - як за ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 1 ст. 115 КК України.

Що ж стосується позиції захисту, зокрема, - позиції захисника ОСОБА_15 , яка полягає в тому, що до дій обвинуваченого ОСОБА_7 слід застосувати положення ст. 36 КК України (необхідна оборона), та ст. 37 КК України (уявна оборона), - то до такої позиції суд відноситься критично, з огляду на те, що судом достеменно встановлено, що ОСОБА_7 знав, хто зайшов до нього в квартиру, так як ОСОБА_11 ідентифікував себе, - звернувшись до обвинуваченого по імені та задавши запитання, що, в свою чергу передбачає ту обставину, що обвинувачений впізнав барата своєї друждини, якого знав вже близько 16 років.

Також суд констатує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на час вчинення ОСОБА_62 злочинів, - не мали при собі будь - яких предметів, якими б можна було наносити удари, тілесні ушкодження (як - то, - палка, чи предметів, які б мали ознаки холодної чи вонепальної зброї), а тому суд вважає, що спричинення тяжких тілесних ушкоджень одній особі та смерті іншій особі при обставинах, які встановлені в судовому засіданні, - не може тягнути за собою застосування положень ст.ст. 36, 37 КК України, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 повинен нести кримінальну відповідальність на загальних положеннях, як за вчинення злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 121 КК України, та ч. 1 ст. 115 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , - судом в судовому засіданні не встановлено.

Обставина, яка згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання:

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наслідки вчинених злочинів, позицію сторони обвинувачення, позицію потерпілої сторони.

Що стосується тяжкості вчинених злочинів, то згідно положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, - відноситься до тяжких злочинів, а злочин, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, - відноситься до особливо тяжких злочинів, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_7 вчинив сукупність злочинів, - тяжкого і особливо тяжкого.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_7 , то по місцю проживання він зхарактеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, злочини вчинив вперше, схильний до вчинення насильства в сім`ї, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, схильний до зловживання алкогольними напоями.

Щодо наслідків вчинених злочинів, - внаслідок злочинів, які вчинив обвинувачений ОСОБА_7 , - одна людина загинула, іншій, - заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Суд зазначає, що злочином обвинувачений ОСОБА_7 посягнув на найбільшу цінність суспільства, - на життя іншої людини, яке охороняється Конституцією України.

Що ж до сторони обвинувачення, - то прокурор в судовому засіданні наполягає на застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді позбавленн волі та строком на 14 років.

Що стосується позиції потерпілих, то потепілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 наполягають на призначенні покарання в максимальній межі, передбаченій Законом, а потерпілий ОСОБА_10 при вирішенні питання призначення виду та міри покарання, - покладається на розсуд суду.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_7 хоч раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, злочини вчинив вперше, відповідно, - раніше не судимий, проте, - вчинив умисний тяжкий злочин та особливо тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, шкода, завдана злочином, не відшкодована, потерпіла особа має претензії до обвинуваченого та наполягає на обов`язковому позбавленні волі в максимальному розмірі, враховуючи ту обставину, що відсутні обставини, які б пом`якшували кримінальну відповідальність обвинуваченого, натомість - існує обставина, яка обтяжує кримінальну відповідальність обвинуваченого, враховуючи позицію прокурора про необхідність застосування реального позбавлення волі до обвинуваченого, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити таке покарання, як позбавлення волі, - в межах санкцій ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 115 КК України, - застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України (шляхом часткового складання покарань), без застосування положень ст.ст. 36, 37, 69, 69 - 1, 75, 75, 76 КК України.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин вчинених злочинів, - буде єдиним необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, так як суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання у виді призначення позбавлення волі на меньший строк, - буде становити для суспільства, в тому числі для окремих осіб, - велику суспільну небезпеку, яку можна уникнути лише шляхом ізоляції обвинуваченого ОСОБА_7 від суспільства на термін, який буде необхідним та достатнім для виховання та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Отже, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 69 -1, 75 КК України, - немає.

Цивільний позов:

Цивільний позов в кримінальному провадженні врегульовано положеннями ст.ст. 128, 129 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, в матеріалах справи міститься цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України).

В прохальній частині позивачка ОСОБА_11 просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду разом з матеріалами обвинувального акту по кримінальному провадженню №0002812 щодо ОСОБА_7 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

2. Визнати обвинуваченого ОСОБА_7 цивільним відповідачем в справі, а ОСОБА_11 - цивільним позивачем.

3. Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , 61600.00 (шістдесят одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. вартості матеріальної шкоди внаслідок понесених потерпілою витрат на поховання.

4. Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (один мільйон) грн. 00 коп. вартості моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_11 внаслідок кримінального правопорушення.

5. Звільнити від сплати судового збору на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_11 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Так, досудовим слідством згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , 1978 року народження, встановлено, що:

- 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього, - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву і кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі,

В подальшому ОСОБА_10 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті останньому були відвернені.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Окрім цього, 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаної особи, ОСОБА_7 тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_11 номер на місці події, до приїзду швидкої допомоги.

За даним фактом відомості внесено до ЄРДР 14.11.2021 року за №0002812.

В рамках кримінального провадження проведено досудове розслідування та ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, з даною кваліфікацією справу скеровано до суду з обвинувальним актом.

Згідно ст. 128 КПК України Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 23 ЦК України передбачає:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з положенням ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач ОСОБА_11 була дружиною нині покійного ОСОБА_11 , за матеріалами кримінального провадження визнана потерпілою та в результаті вищевказаного кримінального правопорушення останній заподіяно матеріальної шкоди, яка полягає у понесених витратах, пов`язаних з похованням та відбуванням поминальних обідів. На даний час в позивача збереглися не всі чеки, але деякі чеки збереглися, копії яких додані до даної позовної заяви.

Таким чином сума заподіяної потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди згідно накладних на відбуття обідів та завдаток на виготовлення пам`ятнику становить 61600 (шістдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Крім того, в результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, потерпілій ОСОБА_11 заподіяно значної моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 1000000 (один мільйон гривень). Вона полягає в тяжких і тривалих фізичних та душевних стражданнях, невимовному душевному болю, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю свого люблячого чоловіка.

Вона свого чоловіка дуже любила, він завжди був для неї підтримкою та опорою. Разом вони виховували сина ОСОБА_63 , 2003 року народження; втрата близької людини дуже вплинула на стан здоровая позивача, вона до сих пір не може прийти до тями, усвідомити непоправність втрати та невідворотність наслідків. Позивач не може усвідомити, що все подальше життя вона буде позбавлена тепла та любові свого чоловіка ОСОБА_64 . Своїми протиправними діями ОСОБА_7 в одну мить відібрав у неї надію на щасливе майбутнє.

ОСОБА_65 був хорошим господарем, фактично всі побутові справи залежали від нього, він був люблячим батьком та чоловіком, справжнім сім`янином.

Внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, потерпіла змушена була змінити усталений спосіб життя, порушено спокій та життєвий ритм всієї її родини. Фактично змінився сам життєвий уклад родини. Все вище викладене пригнічує потерпілу, викликає душевні страждання.

Також ОСОБА_11 змушена була ходити до Білоцерківського відділу поліції та Кагарлицького районного суду Київської області під час досудового та судового слідства, що відволікало її від особистих справ, забирало багато сил та енергії. Крім того постійно під час допитів потерпіла знову і знову переживала сам момент душевно тяжкий момент втрати близької людини. Це все також викликає в нього душевні страждання.

Все це пригнічує ОСОБА_11 , завдає значних душевних страждань та болю, який неможливо описати ніякими словами.

Від сплати витрат на судовий збір позивач звільнений на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав позивачем не подавалося.

Оригінали документів, копії яких подані до позовної заяви містяться у позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 540, 541, 543, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.4, 76, 81, 83, 175 - 177 ЦПК України, ст.ст. 61, 62, 128 КПК України, - позивачка просить суд винести судове рішення, на підставі якого задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_11 та її представник, - адвокат (представник цивільного позивача) ОСОБА_13 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, обгрунтовували свою правову позицію обставинами та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище по тексту мотивувальної частини вироку.

В судовому засіданні обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 та його захисники (представники цивільного відповідача), - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , - позов не визнали.

Свою правову позицію обвинувачений ОСОБА_7 обгрунтовував тим, що він не винуватий у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, а тому немає правових підстав для задоволення позову.

Свою правову позицію захисники обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_14 та адвокат ОСОБА_15 обгрунтовували тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органами досудового слідства та прокурором неправильно, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні правові підстави для задоволення позову потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_11 , а тому просили суд відмовити повністю в задоволенні цивільного позову.

Суд, вислухавши сторону позивача (потерпілу та її представника), які позов підтримали повністю, вислухавши сторону відповідача (обвинуваченого та його захисників), які заперечували проти задоволення позову, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується предмету позову, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Так, що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково.

Так, позивачкою до матеріалів справи на підтвердження додано квитанції на вібуття обідів та квитанція на виготовлення пам`ятнику в сумі 20000 грн.

Суд вважає, що витрати на вібуття обідів не можуть бути стягнені, з огляду на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом в справі № 554/1793/15 - ц від 19.03.2018 року, в якому зазначено, що витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, - не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами Закону.

В даному рішенні зазначено наступне:

Законом України «Про поховання та похоронну справу» (http://protokol.com.ua/ua/pro_pohovannya_ta.pohoronnu_spravu/) визначено загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, врегульовано відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.

Водночас нормою статті 2 вказаного Закону (http://protokol.com.ua/ua/pro_pohovannya_ta_pohoronnu_spravu_stattya_2/) визначено, що похованням померлого € комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Таким чином, ураховуючи різні культурні традиції народів, які живуть в Україні, певне розмаїття релігій, що сповідуються, зазначена норма не дає чіткого визначення поховання. Проте у судовій практиці виникає питання, які ж саме витрати підлягають відшкодуванню та стягненню або з винної особи у порядку визначеному КПК України, або ж в інших випадках передбачених цивільним правом. Положеннями ч. 1 ст. 1232 ЦК України (http://protokol.com.ua/ua/tsivilniy_kodeks_ukraini_stattya_1232/) передбачено, що спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. У даному випадку вдова померлого звернулася до суду із позовною заявою до дітей останнього від першого шлюбу про відшкодування витрат на утримання, лікування та поховання спадкодавця. Позовні вимоги було вмотивовано тим, що покійний був інвалідом, сильно хворів, потребував постійно догляду та лікування. Весь тягар по догляду за її чоловіком, по його утриманню, організації його поховання несла тільки вона. В свою чергу діти від першого шлюбу батьку матеріально не допомагали, та його життям не цікавились. Судом першої інстанції позовні вимоги задоволено. В свою чергу апеляційний суд вказане рішення скасував та постановив нове, яким у задоволенні позову відмовив з підстав недоведеності позовних вимог. Касаційний цивільний суд з таким рішенням суду апеляційної інстанції погодився та додатково заначив наступне.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (http://protokol.com.ua/ua/pro_pohovannya_ta_pohoronnu_spravu_stattya_2/) від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються`з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що апеляційний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, оскільки зазначені витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону.

Відповідно, з огляду на вищевказане, суд приходить до висновку щодо задоволення стгнення коштів, які були витрачені на придбання пам`ятника, що становить згідно розписки 20000 (двадцять тисяч) грн.

Що ж до стягнення моральної шкоди, то суд, враховуючи обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні, та враховуючи вимоги, справедливості, розумності, достатності, - вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо наступного:

- Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_11 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки село Острів Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 05 вересня 2006 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. - відшкодування матеріальної шкаоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_11 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки село Острів Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 05 вересня 2006 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_11 , - відмовити.

Також, в матеріалах справи міститься цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України).

В прохальній частині позивач ОСОБА_12 просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду разом з матеріалами обвинувального акту по кримінальному провадженню №0002812 щодо ОСОБА_7 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1т. 115 та ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

2. Визнати обвинуваченого ОСОБА_7 цивільним відповідачем в справі, а ОСОБА_12 потерпілим та цивільним позивачем.

3. Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , НОМЕР_6 (один мільйон) грн. 00 коп. вартості моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_12 внаслідок кримінального правопорушення.

4. Звільнити від сплати судового збору на підставі п.2 та п.6 ч.І ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_12 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

Так досудовим слідством згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , 1978 року народження, встановлено, що:

- 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаиого поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

В подальшому ОСОБА_10 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті останньому були відвернені.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Окрім цього, 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення жиїтя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаної особи, ОСОБА_7 тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_11 помер на місці події, до приїзду швидкої допомоги.

За даним фактом відомості внесено до ЄРДР 14.11.2021 року за №0002812.

В рамках кримінального провадження проведено досудове розслідування та ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, з даною кваліфікацією справу скеровано до суду з обвинувальним актом.

Згідно ст. 128 КПК України Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи

бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 23 ЦК України передбачає:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їі прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з положенням ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач ОСОБА_12 є сином нині покійного ОСОБА_11 та в результаті вищевказаного кримінального правопорушення останньому заподіяно значної моральної шкоди, яка полягає у невимовному душевному болю від втрати рідного батька, який був найближчою та найріднішою людиною для свого сина.

Він дуже любив свого батька, поважав його, який завжди готовий був прийти на допомогу порадою, добрим ділом та словом, він завжди був для нього підтримкою та опорою. Позивач до сих пір не може прийти до тями, усвідомити непоправність втрати та невідворотність наслідків смерті Батька, Батька з великої літери. Позивач не може усвідомити, що все подальше життя він буде позбавлений тепла та батьківської любові. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 в одну мить відібрав у нього надію на щасливе майбутнє.

Внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, потерпілий змушений був змінити усталений спосіб життя, порушено спокій та життєвий ритм всієї її родини. Фактично змінився сам життєвий уклад родини. Все вище викладене пригнічує потерпілого, викликає душевні страждання.

Також ОСОБА_12 змушений був ходити до Білоцерківського відділу поліції та Кагарлицького районного суду Київської області під час досудового та судового слідства, що відволікало його від особистих справ, забирало багато сил та енергії. Крім того постійно під час допитів потерпілий знову і знову переживав тяжкий момент втрати близької людини. Це все також викликає в нього душевні страждання. І ще не менш тяжко для потерпілого бачити страждання його матері у зв`язку зі смертю батька, що також доставляє йому значних душевних страждань.

Все це пригнічує ОСОБА_66 , завдає значних душевних страждань та болю, який неможливо описати ніякими словами та оцінити ніякими коштами. Але в нашому законодавстві не передбачено ніякого іншого відшкодування заподіяної моральної шкоди як її грошовий еквівалент, тому позивач ОСОБА_67 оцінює заподіяну йому моральну шкоду протиправними діями ОСОБА_7 в 1000000 (один мільйон гривень).

Від сплати витрат на судовий збір позивач звільнений на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав позивачем не подавалося.

Оригінали документів, копії яких подані до позовної заяви містяться у позивача. Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 540, 541, 543, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 81, 83, 175 - 177, ЦПК України, ст.ст. 61, 62, 128 КПК України, - позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_12 та його представник, - адвокат (представник цивільного позивача) ОСОБА_13 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, обгрунтовували свою правову позицію обставинами та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище по тексту мотивувальної частини вироку.

В судовому засіданні обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 та його захисники (представники цивільного відповідача), - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , - позов не визнали.

Свою правову позицію обвинувачений ОСОБА_7 обгрунтовував тим, що він не винуватий у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, а тому немає правових підстав для задоволення позову.

Свою правову позицію захисники обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_14 та адвокат ОСОБА_15 обгрунтовували тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органами досудового слідства та прокурором неправильно, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні правові підстави для задоволення позову потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_11 , а тому просили суд відмовити повністю в задоволенні цивільного позову.

Суд, вислухавши сторону позивача (потерпілого та його представника), які позов підтримали повністю, вислухавши сторону відповідача (обвинуваченого та його захисників), які заперечували проти задоволення позову, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується предмету позову, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, то позивачем до матеріалів справи не додано будь - якого належного та допустимого доказу того, що позивачем понесено матеріальну шкоду внаслідок вчинення злочину, про таку шкоду йдеться лише в назві позову, а обгрунтування матеріальної шкоди в мотивувальній частині позову, та вимога про стягнення матеріальної шкоди в прохальній частині позовної заяви - відсутні, тому матеріальна шкода в рамках даного цивільного позову - не стягується.

Що ж до стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що, окрім загальних положень, - позивачем не обгрунтовано належним чином розмір моральної шкоди саме в такому розмірі, як просить позивач, а тому, - враховуючи обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні, та враховуючи вимоги, справедливості, розумності, достатності, - вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку:

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_12 , ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_9 , виданий 13.01.222 року органом 3242, РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_12 , - відмовити.

Також, в матеріалах справи міститься цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України).

В прохальній частині позивач ОСОБА_10 просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду разом з матеріалами обвинувального акту по кримінальному провадженню №0002812 щодо ОСОБА_7 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1т. 115 та ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

2. Визнати обвинуваченого ОСОБА_7 цивільним відповідачем в справі, а ОСОБА_7 - потерпілим та цивільним позивачем.

3. Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_10 , 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. вартості моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_10 внаслідок кримінального правопорушення.

4. Звільнити від сплати судового збору на підставі п.2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_10 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

Так досудовим слідством згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , 1978 року народження, встановлено, що:

- 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення життя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаиого поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

В подальшому ОСОБА_10 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті останньому були відвернені.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Окрім цього, 14 листопада 2021 року, близько 15 години ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до вказаної квартири зайшла дружина останнього - ОСОБА_21 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_11 та товаришем брата - ОСОБА_10 , які прибули на прохання ОСОБА_21 з метою врегулювання конфлікту, який виник напередодні ввечері 13.11.2021, в ході якого ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 не бажала спільно проживати з ОСОБА_7 .

Тому, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , де останній вживав спиртні напої.

ОСОБА_7 , у свою чергу, побачивши у кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішив заподіяти смерть останнім, тобто у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаних осіб, взяв у праву руку кухонний ніж та висловив намір про позбавлення жиїтя вказаних осіб, після чого наніс один удар в живіт ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки.

З метою захисту та врятування свого життя ОСОБА_10 вибіг з приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився в квартирі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті вказаної особи, ОСОБА_7 тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_11 помер на місці події, до приїзду швидкої допомоги.

За даним фактом відомості внесено до ЄРДР 14.11.2021 року за №0002812.

В рамках кримінального провадження проведено досудове розслідування та ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, з даною кваліфікацією справу скеровано до суду з обвинувальним актом.

Згідно ст. 128 КПК України Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи

бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 23 ЦК України передбачає:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їі прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з положенням ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивачу ОСОБА_10 незаконними протиправними діями відповідача ОСОБА_7 заподіяно значної моральної шкоди, яку останній оцінює в сумі 200000 (двісті тисяч гривень). Вона полягає в тяжких і тривалих фізичних та душевних стражданнях, невимовному душевному болю, яких він зазнав у зв`язку із загрозою своєї смерті.

В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями він потрапив до Білоцерківської МЛ № 2, де йому було надано необхідну медичну допомогу, проведено оперативне втручання. Отримані травми та перенесені в зв`язку з цим значні фізичні болі завдавали ОСОБА_10 значних фізичних страждань; крім того він не міг нормально харчуватися та обходжувати себе сам - все це викликало моральних страждань та душевного болю позивача.

В наслідок протиправної поведінки обвинуваченого щодо потерпілого, останній змушений був змінити усталений спосіб життя, порушено спокій та життєвий ритм всієї його родини. Фактично змінився сам життєвий уклад родини, оскільки останні хвилювалися за нього, постійно перевідували його в лікарні. Все вище викладене пригнічує потерпілого, викликає душевні страждання.

Також ОСОБА_10 змушений був ходити до Білоцерківського відділу поліції та Кагарлицького районного суду Київської області під час досудового та судового слідства, що відволікало його від особистих справ, забирало багато сил та енергії. Крім того постійно під час допитів потерпілий знову і знову переживав сам момент нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, пригнічення його честі та гідності.

Ще до сих пір позивач не може спокійно спати, згадуючи про ті страшні години, коли загинув його товариш ОСОБА_29 та ледве не загинув він сам.

Від сплати витрат на судовий збір позивач звільнений на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав позивачем не подавалося.

Оригінали документів, копії яких подані до позовної заяви містяться у позивача. Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 540, 541, 543, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 81, 83, 175 - 177, ЦПК України, ст.ст. 61, 62, 128 КПК України, - позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_10 та його представник, - адвокат (представник цивільного позивача) ОСОБА_13 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, обгрунтовували свою правову позицію обставинами та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище по тексту мотивувальної частини вироку.

В судовому засіданні обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 та його захисники (представники цивільного відповідача), - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , - позов не визнали.

Свою правову позицію обвинувачений ОСОБА_7 обгрунтовував тим, що він не винуватий у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, а тому немає правових підстав для задоволення позову.

Свою правову позицію захисники обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_14 та адвокат ОСОБА_15 обгрунтовували тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органами досудового слідства та прокурором неправильно, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні правові підстави для задоволення позову потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_11 , а тому просили суд відмовити повністю в задоволенні цивільного позову.

Суд, вислухавши сторону позивача (потерпілого та його представника), які позов підтримали повністю, вислухавши сторону відповідача (обвинуваченого та його захисників), які заперечували проти задоволення позову, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується предмету позову, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, то позивачем до матеріалів справи не додано будь - якого належного та допустимого доказу того, що позивачем понесено матеріальну шкоду внаслідок вчинення злочину, про таку шкоду йдеться лише в назві позову, а обгрунтування матеріальної шкоди в мотивувальній частині позову, та вимога про стягнення матеріальної шкоди в прохальній частині позовної заяви - відсутні, тому матеріальна шкода в рамках даного цивільного позову - не стягується.

Що ж до стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що, окрім загальних положень, - позивачем не обгрунтовано належним чином розмір моральної шкоди саме в такому розмірі, як просить позивач, а тому, - враховуючи обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні, зокрема, - віктимну поведінку позивача, який є потерпілим в даному кримінальному провадженні, та враховуючи вимоги, справедливості, розумності, достатності, - вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 100000 (сто тисяч) грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку:

- Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , виданий 01 червня 2001 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ), кошти в сумі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_10 , - відмовити.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Речові докази і документи:

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 08.12.2021 року, згідно постановляючої частини якої:

1. Відеозапис проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 із оригінального примірника технічного носія інформації - карти пам`яті «Kingston 16 Gb micro SD», яка вбудована у камеру «Panasonic HC-V260» перенести на оптичний диск - CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 » за допомогою ноутбука HP.

2. Оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 » після перенесення на нього відеозапису із перинного носія - долучити до матеріалів кримінального провадження у якості додатку до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 від 08.12.2021 року.

Також в матеріалах справи міститься додаток до проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 »

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 08.12.2021 року, згідно постановляючої частини якої:

1. Відеозапис проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 із оригінального примірника технічного носія інформації - карти пам`яті «Kingston 16 Gb micro SD», яка вбудована у камеру «Panasonic HC-V260» перенести на оптичний диск - CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 » за допомогою ноутбука HP.

Оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 » після перенесення на нього відеозапису із перинного носія - долучити до матеріалів кримінального провадження у якості додатку до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 08.12.2021 року.

Також в матеріалах справи міститься додаток до проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 ».

- в матеріалах кримінального провадження міститься оптичний диск DVD - R 16х4.7 GB Data 120 min Video, - додаток до протоколу перегляду відеозапису з нагрудної боді - камери поліцейського;

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 08.12.2021 року, згідно постановляючої частини якої:

1. Відеозапис проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 із оригінального примірника технічного носія інформації - карти пам`яті «Kingston 16 Gb micro SD», яка вбудована у камеру «Panasonic HC-V260» перенести на оптичний диск - CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 » за допомогою ноутбука HP.

2. Оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу, проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 » після перенесення на нього відеозапису із первинного носія - долучити до матеріалів кримінального провадження у якості додатку до протоколу проведення слідчого з підозрюваним ОСОБА_7 08.12.2021 року.

В матеріалах кримінального провадження міститься додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.12.2021 року, - оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу, проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 »

- в матеріалах кримінального провадження міститься оптичний носій інформації - DVD - R диск 16 х 4.7 GB Data, 120 min Video, який містить резервну копію відеозапису слідчого експерименту з ОСОБА_7 , проведеного 08.12.2021 року в рамаках кримінального провадження № 002812 від 14.11.2021 року;

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 17 листопада 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - зразки відбитків пальців рук ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із правої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із лівої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту.

2. Речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно квитанції № 1482 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3).

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 24 листопада 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - речі ОСОБА_11 , а саме: штани та труси, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами; майку, футболку, светр та куртку, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами.

2. Речові докази, а саме картонну коробку опечатану биркою № 2 передати на берігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

3. Речові докази, а саме картонну коробку №1 направити на проведення судово-медичної криміналістичної експертиз, після проведення якої передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно квитанції № 1483 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 04 грудня 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речові докази у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - змив з РБК із порогу вхідних дверей кв. АДРЕСА_9 поміщено до паперового конверту №1, змив РБК із килиму спальної кімнати №2, поміщено до паперового конверту №3, змив з РБК із обличчя трупа, поміщено до паперового конверту №4, змив з РБК із правої руки трупа, поміщено до паперового конверту №5, змив РБК із підлоги коридору біля квартир 17-18, поміщено до паперового конверту №6, змив з РБК із лівої руки трупа, поміщено до паперового конверту №7, змив з РБК із дверей кладової у коридорі(тамбурі) біля кв. 17-18, поміщено до паперового конверту №.8. Також в ході огляду виготовлено таблицю до протоколу огляду зі слідами папілярних ліній, яку поміщено до спеціального пакету № INZ006730.

2. Речові докази, а саме: змив з РБК із обличчя трупа, який поміщено до паперового конверту № 4, змив з РБК із правої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 5, змив РБК із підлоги коридору біля квартир 17-18, який поміщено до паперового конверту № 6, змив з РБК із лівої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 7, змив з РБК із дверей кладової у коридорі (тамбурі) біля кв. 17-18, який поміщено до паперового конверту № 8, таблицю до протоколу огляду зі слідами папілярних ліній, яку поміщено до спеціального пакету № INZ006730, - передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

3. Речові докази, а саме: змив РБК із килиму спальної кімнати № 2, який поміщено до паперового конверту № 3 направити до КЗ КОР «КОБ СМЕ» для проведення судової імунологічної експертизи, після проведення якої речовий доказ передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно квитанції № 1530 (2021) від 06.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 30 листопада 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - светр, спортивні штани та кросівки сірого кольору, які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами.

2. Речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно мотивувальної частини даної постанови светр, спортивні штани та кросівки сірого кольору, - вилучені 14.11.2021 року під час затримання на підставі ст. 208 КПК України у обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно квитанції № 111 від 14.01.22 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів № 1365 від 09.10.19, - вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 15 грудня 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - спеціальний пакет №5308680.

2. Речовий доказ передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква. вул. Привокзальна, 3.

Згідно мотивувальної частини даної постанови слідчого у спеціальному пакеті міститься висновок експерта № СЕ - 19/111 - 21/60650Д за результатами судової трасологічної експертизи за спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження».

Згідно квитанції № 1598 (2021) від 16.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказаний речовий доказ знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 16 грудня 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - картонну коробку, опечатаною биркою з пояснювальними надписами.

2. Речовий докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно мотивувальної частини даної постанови слідчого в коробці знаходяться ніж, який було вилучено 14.11.2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 - за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно квитанції № 1643 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказаний речовий доказ знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

- в рамках даного кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 16 грудня 2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно постановляючої частини якої:

1. Визнати як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002812 від 14 листопада 2021 року - два паперові конверти з пояснювальними надписами.

2. Речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київській області, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Згідно мотивувальної частини даної постанови слідчого - після проведеннясудово - цитологічної експертизи отримано висновок експерта з додатком до нього - двома паперовими конвертами з пояснювальними надписами.

Згідно квитанції № 1635 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3);

Питання щодо долі речових доказів в кримінальному провадженні врегульовано положенням ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу, при цьому:

- згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

- згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

- згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відповідно, враховуючи обставини кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та вищевказані норми процесуального права, суд приходить до наступного:

- додаток до проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- додаток до проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- оптичний диск DVD - R 16х4.7 GB Data 120 min Video, - додаток до протоколу перегляду відеозапису з нагрудної боді - камери поліцейського, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.12.2021 року, - оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу, проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- оптичний носій інформації - DVD - R диск 16 х 4.7 GB Data, 120 min Video, який містить резервну копію відеозапису слідчого експерименту з ОСОБА_7 , проведеного 08.12.2021 року в рамаках кримінального провадження № 002812 від 14.11.2021 року, - - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- зразки відбитків пальців рук ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із правої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із лівої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанція № 1482 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- штани та труси, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами, майку, футболку, светр та куртку, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами, - які знаходяться на відпорвідальному зберіганні (квитанція № 1483 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), - які належать потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженцю смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області, громадянину України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_10 , моб. тел.: НОМЕР_12 , - передати потерпілому ОСОБА_10 .

- змив з РБК із обличчя трупа, який поміщено до паперового конверту № 4, змив з РБК із правої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 5, змив РБК із підлоги коридору біля квартир 17-18, який поміщено до паперового конверту № 6, змив з РБК із лівої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 7, змив з РБК із дверей кладової у коридорі (тамбурі) біля кв. 17-18, який поміщено до паперового конверту № 8, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанції № 1530 (2021) від 06.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- таблицю до протоколу огляду зі слідами папілярних ліній, яку поміщено до спеціального пакету № INZ006730, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- светр, спортивні штани та кросівки сірого кольору, які належать обвинуваченому ОСОБА_7 , та які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанція № 111 від 14.01.22 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів № 1365 від 09.10.19), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- спеціальний пакет № 5308680, в якому міститься висновок експерта № СЕ - 19/111 - 21/60650Д за результатами судової трасологічної експертизи за спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження», - який знаходиться на відповідальному зберіганні (квитанція № 1598 (2021) від 16.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- картонну коробку, опечатаною биркою з пояснювальними надписами, в якій знаходиться ніж, який було вилучено 14.11.2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 - за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , та яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), квитанція № 1643 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - знищити на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- два паперові конверти з пояснювальними надписами, в якому знаходяться висновок експерта з додатком до нього - двома паперовими конвертами з пояснювальними надписами, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), квитанція № 1635 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

Рішення про відшкодування процесуальних витрат:

Процесуальні витрати:

- В матеріалах кримінального провадження міститься довідка на витрати на проведення біологічної експертизи підрозділами Експертної служби МВС, що призначаються в кримінальних провадженнях та справах про адімінстративні правоворушення, та досліджень за матеріалами кримінальних проваджень, що призначаються органами досудового розслідування, прокуратури та суду у провадженні в справі № 0002812, висновок експерта від 20.05.2022 СЕ № - 19/111 - 21/59421 - БД, з якої вбачається, що вартість проведення біологічної експертизи в рамках даного кримінального провадження становить 5265 (п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 50 коп.

- В матеріалах кримінального провадження міститься довідка на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0002812, висновок експерта від 14.12.2021 року № СЕ № - 19/111 - 21/60650 - Д, з якої вбачається, що витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи становлять 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Питання процесуальних витрат врегульовано положеннями ст.ст. 118 - 126 КПК України.

Згідно ст. 118 КПК України:

1. Процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, документально підтверджених витрат, які передбачені п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, - в даному кримінальному провадженні - немає.

Є в наявності лише документально підтверджені витрати, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, - витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в рамках даного кримінального провадження.

Порядок стягнення витрат на залучення експерта врегульовано ч. 1 ст. 122 КПК, ч. 4 ст. 122, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КПК України витрати , пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Ексертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не їх службовим обов`язком.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Суд зазначає, що виконана робота експертів при проведенні біологічної та дактилоскопічної експертиз, - є службовим обов`язків експертів, а тому процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз в рамках даного кримінального провадження, - мають бути стягнені з обвинуваченого на користь держави.

Отже, враховуючи матеріали кримінального провадження, що стосуються процесуальних витрат витрат (витрат на залучення експерта), та норми процесуального права, які врегульовують порядок визначення, стягнення та компенсації процесуальних витрат, (ст. 118, ч.ч. 1, 4 ст. 122, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126), суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), на користь держави кошти в сумі 6638 (шість тисяч шістьсот тридцять вісім) 46 коп. процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню, - витрат на залучення експертів.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Заходи забезпечення кримінального провадження визначені в положенні ст. 131 КПК України, зокрема в частині другій даної норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - в рамках даного кримінального провадження були застосовані такі заходи забезпечення кримінального провадження, як, - арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), затримання особи, (п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України), та запобіжний захід, (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Що стосується арешту майна, як виду забезпечення кримінального провадження, то суд зазначає наступне:

- в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської оласті від 15 листопада 2021 року, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2433/21), згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_68 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.11.2021 року в ході огляду місця події - кабінету 24 приймального відділення Білоцерківської МЛ № 2 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Семашка. 9 майно, а саме: чоловічу футболку, светр зі слідами РБК, штани, нижню білизну, кросівки, належні ОСОБА_10 , які поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами, куртка, належна ОСОБА_10 , яка поміщена до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами.

- в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської оласті від 15 листопада 2021 року, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2434/21), згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_68 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.11.2021 року в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 під час затримання на підставі ст. 208 КПК України майно, а саме: светр, спортивні штани та кросівки темно-синього кольору, які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами.

- в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської оласті від 15 листопада 2021 року, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2432/21), згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_68 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.11.2021 року під час огляду майно, а саме: на предмет, ззовні схожий на кухонний ніж із рукояткою, сріблястого кольору, загальною довжиною 32 см, зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який поміщено до картонної коробки та опечатано биркою № 2 з пояснювальними надписами.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд зазначає, що з метою подальшого вирішення долі речових доказів в порядку та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України, - слід скасувати арешт з вищевказаного майна.

Відповідно, враховуючи матеріали кримінального провадження, що стосуються заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, та враховуючи положення ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку щодо наступного, а саме:

- арешт з майна у виді чоловічої футболки, світра зі слідами РБК, штанів, нижньої білизни, кросівок, належних ОСОБА_10 , які поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами, куртки, належної ОСОБА_10 , яка поміщена до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами, - яке було тимчасово вилучено 14.11.2021 року в ході огляду місця події - кабінету 24 приймального відділення Білоцерківської МЛ № 2 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Семашка, 9, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2433/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна у виді світра, спортивних штанів та кросівок темно-синього кольору, які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами, яке було тимчасово вилучене 14.11.2021 року в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 під час його затримання на підставі ст. 208 КПК України, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2434/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна у виді предмету, ззовні схожого на кухонний ніж із рукояткою, сріблястого кольору, загальною довжиною 32 см, зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який поміщено до картонної коробки та опечатано биркою № 2 з пояснювальними надписами, , який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2432/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

Що стосується рішення суду про запобіжний захід (як вид забезпечення кримінального провадження) до вступу вироку в законну силу:

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 176 КПК України визначають види запобіжних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, що стосується застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжних заходів в рамках даного кримінального провадження, то суд зазначає наступне:

- 14.11.2021 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину);

- 16 листопада 2021 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в рамках провадження № 1 - кс/357/2451/21, справа № 357/13629/21 винесено ухвалу, на підставі якої обрано у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який обчислювати з 15 год. 30 хв. 14.11.2021 року.

Строк дії ухвали - до 15 год. 40 хв. 12.01.2022 року;

- 11.01.2022 року слідчим суддею Білоцерківського районного суду Київської області в рамках провадження № 1 - кс/357/31/22, справа № 357/7/22 винесено ухвалу, на підставі якої продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 36 (тридцять шість) днів - по 15 лютого 2022 року включно ( в межах строку досудового розслідування) в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали до 15 год. 40 хв. 15.02.2022 року;

- 11.02.2022 року Кагарлицьким районним судом під час підготовчого судового засідання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, а саме, - до 11.04.2022 року, включно.

Термін дії ухвали до 11.04.2022 року, включно;

- 28.03.2022 року Кагарлицьким районним судом під час підготовчого судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 26.05.2022 року, включно.

Термін дії ухвали - до 26.05.2022 року, включно;

- 23.05.2022 року Кагарлицьким районним судом під час підготовчого судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 20.07.2022 року, включно.

Термін дії ухвали - до 20.07.2022 року, включно;

- 11.07.2022 року року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 09.09.2022 року, включно.

Термін дії ухвали - до 09.09.2022 року, включно;

- 08.09.2022 року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 05.11.2022 року, включно.

Термін дії ухвали - до 05.11.2022 року, включно;

- 27.10.2022 року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 24.12.2022 року, включно.

Термін дії ухвали - до 24.12.2022 року, включно;

- 20.12.2022 року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 18.02.2023 року, включно.

Термін дії ухвали - до 18.02.2023 року, включно;

- 14.02.2023 року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 09.04.2023 року, включно.

Термін дії ухвали - до 09.04.2023 року, включно;

- 06.04.2023 року Кагарлицьким районним судом під час судового засідання винесено ухвалу, на підставі якої у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме, - до 03.06.2023 року, включно.

Відповідно, - моменту затримання ( з 14.11.2021 року) по момент постановлення вироку (24.04.2023 року) обвинувачений ОСОБА_7 перебував і перебуває під вартою, запобіжний захід не змінювався.

Суд вважає, що, враховуючи позицію прокурора в судовому засіданні, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - до вступу вироку в законну силу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», - слід залишити без змін.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в термін відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком суду його перебування під вартою під час досудового розслідування (попереднє ув`язнення, включаючи затримання), та його термін перебування під вартою під час судового слухання кримінального провадження, - з розрахунку, - день за день на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Свою позицію щодо незмінності запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 суд обгрунтовує тим, що, на думку суду, - існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі після проголошення вироку, - може зникнути з міця фактичного проживання.

Так, така позиція суду обгрунтована тим, що ОСОБА_7 за даним вироком суду призначено досить тривалий термін позбавлення волі, а тому ОСОБА_7 , який не визнав вину свою повністю, не розкаявшись, - може зникнути з місця проживання, таким чином - ухилитися від призначеного судом покарання.

Так, така позиція суду, окрім положень чинного КПК України обгрунтована також і положеннями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, - Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства (суду).

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, суд дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того, суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, суд вважає за можливе не обирати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 заставу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 33, 36, 37, п. 11 ч. 1 ст. 51, 63, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 369, , 370, 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 121 КК України, - як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, - як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивсті, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом часткового складання призначених покарань призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з 14.11.2021 року, - з моменту затримання.

Цивільний позов:

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_11 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки село Острів Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 05 вересня 2006 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. - відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_11 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки село Острів Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 05 вересня 2006 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_11 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_12 , ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_9 , виданий 13.01.2022 року органом 3242, РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), кошти в сумі 500000 (п`ятьсот тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_12 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , виданий 01 червня 2001 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ), кошти в сумі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування завданої вчиненням злочину моральної шкоди.

В задоволенні решті позову ОСОБА_10 , - відмовити.

Речові докази і документи:

- додаток до проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- додаток до проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.11.2021 року, який міститься на оптичному диску CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- оптичний диск DVD - R 16х4.7 GB Data 120 min Video, - додаток до протоколу перегляду відеозапису з нагрудної боді - камери поліцейського, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- додаток до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження № 0002812 від 14.12.2021 року, - оптичний диск CD-R 80 min 700 Mb із надписом «додаток до протоколу, проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 », - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- оптичний носій інформації - DVD - R диск 16 х 4.7 GB Data, 120 min Video, який містить резервну копію відеозапису слідчого експерименту з ОСОБА_7 , проведеного 08.12.2021 року в рамаках кримінального провадження № 002812 від 14.11.2021 року, - - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- зразки відбитків пальців рук ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із правої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, зрізи нігтів із лівої руки ОСОБА_11 , які поміщено до паперового конверту, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанція № 1482 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- штани та труси, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами, майку, футболку, светр та куртку, які було поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанція № 1483 (2021) від 26.11.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), - які належать потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженцю смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області, громадянину України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_10 , моб. тел.: НОМЕР_12 , - передати потерпілому ОСОБА_10 .

- змив з РБК із обличчя трупа, який поміщено до паперового конверту № 4, змив з РБК із правої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 5, змив РБК із підлоги коридору біля квартир 17-18, який поміщено до паперового конверту № 6, змив з РБК із лівої руки трупа, який поміщено до паперового конверту № 7, змив з РБК із дверей кладової у коридорі (тамбурі) біля кв. 17-18, який поміщено до паперового конверту № 8, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанції № 1530 (2021) від 06.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- таблицю до протоколу огляду зі слідами папілярних ліній, яку поміщено до спеціального пакету № INZ006730, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- светр, спортивні штани та кросівки сірого кольору, які належать обвинуваченому ОСОБА_7 , та які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами, - які знаходяться на відповідальному зберіганні (квитанція № 111 від 14.01.22 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів № 1365 від 09.10.19), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), - знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- спеціальний пакет № 5308680, в якому міститься висновок експерта № СЕ - 19/111 - 21/60650Д за результатами судової трасологічної експертизи за спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження», - який знаходиться на відповідальному зберіганні (квитанція № 1598 (2021) від 16.12.21 про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження), в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

- картонну коробку, опечатаною биркою з пояснювальними надписами, в якій знаходиться ніж, який було вилучено 14.11.2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 - за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , та яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), квитанція № 1643 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - знищити на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- два паперові конверти з пояснювальними надписами, в якому знаходяться висновок експерта з додатком до нього - двома паперовими конвертами з пояснювальними надписами, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Біла церква, вул. Привокзальна, 3), квитанція № 1635 (2021) про прийняття на тимчасове зберігання речей отриманих в ході кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, - протягом всього часу зберігання кримінального провадження.

Процесуальні витрати:

Стягнути з ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.м.т. Рокитне Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 лютого 1996 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), на користь держави кошти в сумі 6638 (шість тисяч шістьсот тридцять вісім) 46 коп. процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню, - витрат на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

- арешт з майна у виді чоловічої футболки, світра зі слідами РБК, штанів, нижньої білизни, кросівок, належних ОСОБА_10 , які поміщено до картонної коробки, яку опечатано биркою № 1 із пояснювальними надписами, куртки, належної ОСОБА_10 , яка поміщена до картонної коробки, яку опечатано биркою № 2 із пояснювальними надписами, - яке було тимчасово вилучено 14.11.2021 року в ході огляду місця події - кабінету 24 приймального відділення Білоцерківської МЛ № 2 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Семашка, 9, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2433/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна у виді світра, спортивних штанів та кросівок темно-синього кольору, які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою із пояснювальними надписами, яке було тимчасово вилучене 14.11.2021 року в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 під час його затримання на підставі ст. 208 КПК України, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, (справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2434/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт з майна у виді предмету, ззовні схожого на кухонний ніж із рукояткою, сріблястого кольору, загальною довжиною 32 см, зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який поміщено до картонної коробки та опечатано биркою № 2 з пояснювальними надписами, , який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року про арешт майна, справа № 357/13629/21, провадження № 1 - кс/357/2432/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення долі таких речових доказів в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:

- зобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, п. 5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін, - тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Не обирати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 заставу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд Київської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3