Справа № 362/1850/23
Провадження № 1-кп/362/472/23
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальну провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2023 щодо

ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що спливає строк дії попередньої відповідної ухвали суду, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились Зокрема, обвинувачений за короткий період часу скоїв два особливо тяжкі злочини, один з яких проти життя особи, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки на момент затримання мешкав сам, на утриманні нікого не має. Щодо ризику впливу на потерпілих, то прокурор вважає, що наявний ризик незаконного впливу на них обвинуваченим, який проживає з потерпілими у одному населеному пункті, з ними спілкувався о моменту затримання. Вважає, що інші види запобіжних заходів не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання з підстав, наведених у ньому.

Представник потерпілих у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

ОСОБА_7 у судовому засіданні, у ході розгляду цього клопотання прокурора, вимагав присутності у залі суду потерпілої і наголосив, що остання «керує судом». Чіткої позиції щодо цього клопотання суду не висловив.

Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора і зауважив, що твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 тривалий час проживав сам не відповідають дійсності, оскільки у нього велика родина, його постійно провідують діти та онуки. Наголосив, що його підзахисний користується повагою серед односельчан, є інсулінозалежним, потребує постійного вживання відповідних медикаментів. Це все зводить нанівець ризик переховування від суду. Щодо незаконного впливу на потерпілих, то пояснив, що судом уже досліджено письмові документи, зокрема протокол слідчого експерименту з потерпілою, а запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у унеможливить спілкування обвинуваченого з потерпілими. Зауважив, що сама по собі тяжкість вчинення злочинів не може слугувати підставою для продовження найсуворішого виду запобіжного заходу. Просив відмовити прокурору у задоволенні цього клопотання і змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання сторін кримінального провадження, суд дійшов до висновків про таке.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалась ухвалою суду віл 24.05.2023, що було предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та п. «c» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими вищезазначених кримінальних правопорушень суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З наданих до суду прокурором матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства. небезпечного для життя та здоров`я особи. яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

Суд, оцінуючи заявлене клопотання прокурора, бере до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом - слідчими суддями надано відповідні висновки про наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Крім того, судове слідство по даному кримінальному провадженні тільки розпочато, судом вивчено письмові документи, а потерпілі судом не допитувалися. З цих підстав, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Суд при цьому зауважує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної його процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Отже, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку, що застосування до ОСОБА_7 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обґрунтованим.

Зважаючи на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Одночасно, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись 176-178, 182-183, 193-194, 197, 314-316, 309, 369-372, 615, КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 09 вересня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3