Справа № 357/8001/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 5 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0003123, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2023 року за обвинуваченнямОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою - спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який займає посаду стрільця 2 відділення охорони 4 взводу охорони, у військовому званні солдат, вдівець, раніше не судимого, абонентський номер телефону - НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.06.2022 №124 рядового ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 2 відділення охорони 4 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 та присвоєно військове звання «солдат».

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Однак, у порушення вищевказаних норм законодавства України, 23.06.2023 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції (надалі - поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району) сержант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції (надалі - поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району) сержант поліції ОСОБА_7 , яких призначено на зазначені посади, згідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.03.2023 № 282 о/с, виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, тобто служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовими особами правоохоронного органу - представником влади, на якого згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються наступні обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Статтею 23 вказаного Закону визначено, що до повноважень поліції відноситься: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 3685, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_6 та поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_7 у розумінні примітки 1 до ст. 364 КК України є службовими особами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2023, о 08 год 00 хв, поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_6 та поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_7 заступили на добове чергування в однострої, у складі екіпажу «Комета - 105», отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, і здійснювали виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліцію», у форменому одязі, використовуючи службовий автомобіль Національної поліції України марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_3 на синьому фоні.

Того ж дня, о 09 годині 35 хвилині під час патрулювання території обслуговування в м.Біла Церква Київської області з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі поліцейським полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_7 за допомогою жезла, котрий тримав у руці, за порушення пункту «г» ч. 2.3 Правил дорожнього руху, пред`явив вимогу про зупинку водієві, що рухався на транспортному засобі - мопеді марки «Suzuki-Lets», на що водій вказаного транспортного засобу на вимогу поліцейського не зупинився та продовжував свій рух намагаючись при цьому сховатись від працівників поліції поміж житлових будинків.

Однак, 23.06.2023 о 09 годині 40 хвилин, за допомогою залучення додаткового екіпажу полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району, поблизу будинку №65, що по вулиці Леваневського в м. Біла Церква Київської області поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинено транспортний засіб - мопед марки «Suzuki-Lets» під кермуванням ОСОБА_4 .

Після чого, поліцейськими після зупинки даного транспортного засобу повідомлено водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на мопед.

В подальшому, в ході розмови поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із водієм ОСОБА_4 попередньо - за зовнішніми ознаками, встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомлено про порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративного правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9 (а) «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, водій ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 65 по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, знаючи, що поліцейські полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, 23.06.2023 о 09 год 49 хв висловив словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду. У цей час поліцейський полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_6 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі (працівнику поліції) та про відеофіксацію їхньої розмови за допомогою нагрудної відеокамери на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Після цього, в цей день, о 09 год 50 хв, ОСОБА_4 знаходячись на правому передньому сидінні службового автомобіля марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_3 на синьому фоні, куди сів добровільно, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця поклав біля ручки для перемикання коробки передач службового автомобіля, грошові кошти у сумі 940 грн, тим самим надав поліцейському полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківського району ОСОБА_7 , який є службовою особою, неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища, а саме: за не складання щодо нього протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП, після чого вийшов із вказаного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дій з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь - якої дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

У даному кримінальному провадженні 12 липня 2022 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст. 369 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України є правильною.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином не тяжким, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Зогляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1ст.369 КК України у виді штрафу у озмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. ст. 96 - 1, 96 - 2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, примусово безоплатного вилучивши у власність держави гроші в сумі 640 (дев`ятсот сорок) гривень, що належать обвинуваченому ОСОБА_4 , передані для на депозитний рахунок ГУ НП в Київській області за постановою слідчого від 28.06.2023. як речові докази.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 липня 2022 року, укладену у кримінальному провадженні № 0003123, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2023 року за обвинуваченнямОСОБА_4 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 96 - 1, 96 - 2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, примусово безоплатного вилучивши у власність держави гроші в сумі 640 (дев`ятсот сорок) гривень, що належать обвинуваченому ОСОБА_4 , передані для на депозитний рахунок ГУ НП в Київській області за постановою слідчого від 28.06.2023. як речові докази.

Речові докази, а саме: DVD-R диск з відеозаписом з грудної камери відеоспотереження видані Управлінням патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно зпідстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не виконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1