Справа № 466/3440/23
Провадження № 1-кп/466/659/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 08 березня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

обвинувачена ОСОБА_4 , 06.03.2023 близько 14:30 год., перебуваючи перед воротами у Монастир Св. Альфонса, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 225, на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар своєю алюмінієвою милицею в праву руку ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій синець в ділянці правого ліктьового суглоба, який згідно висновку експерта №226 від 08.03.2023 відноситься до легкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 06.03.2023 близько 14:30 год., перебуваючи перед воротами у Монастир Св. Альфонса, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 225, у результаті словесного конфлікту, умисно нанесла один удар своєю алюмінієвою милицею в праву руку ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій синець в ділянці правого ліктьового суглоба.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просить призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в межах ч. 1 ст. 125 КК України, а також просить суд задовольнити її цивільний позов, та стягнути з ОСОБА_4 на її користь завдану їй моральну шкоду у розмірі 100000 грн., оскільки внаслідок дій обвинуваченої ОСОБА_4 їй було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає в тому, що обвинуваченою було заподіяно їй тілесні ушкодження по оперованій руці та удари по голові, що призвело до головного болю, а також внаслідок таких дій, вона не може надавати допомогу своїй лежачій матері та здійснювати повноцінний її догляд. Також їй приходиться змінювати звичний їй спосіб життя, нести постійні стреси та переживання, що тягне душевні страждання, які вона зазнала у зв`язку із побиттям її обвинуваченою металевої милицею.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості, її вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, її злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, що обтяжують покарання суд не вбачає. Також суд бере до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, за місцем проживання характеризується типово, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Щодо заявленого цивільного позову, суд зазначає наступне. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіянуйому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Потерпіла у своїй позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням зазначає, що обвинуваченою було заподіяно їй тілесні ушкодження по оперованій руці та удари по голові, що призвело до головного болю, а також внаслідок таких дій, вона не може надавати допомогу своїй лежачій матері та здійснювати повноцінний її догляд. Також їй приходиться змінювати звичний їй спосіб життя, нести постійні стреси та переживання, що тягне душевні страждання, які вона зазнала у зв`язку із побиттям її обвинуваченою металевої милицею. Завдану їй моральну шкоду оцінює у розмірі 100000 грн.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Потерпілою наведено достатньо мотивів та фактів моральних страждань від тілесних ушкоджень, які їй заподіяні обвинуваченою ОСОБА_4 , які змінили її звичний спосіб життя, вона зазнала стресу та переживань, що потягло за собою її душевні страждання, однак суд керуючись засадами виваженості, розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення із обвинуваченої завданої моральної шкоди внаслідок скоєного кримінального правопорушення, а саме у розмірі 5000,00 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Речовий доказ по справі: костиль (милицю) алюмінієву з синьою пластиковою ручкою, який поміщено в чорний поліетиленовий пакет, який згідно постанови т.в.о. дізнавача СД ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 17.03.2023 року визнаний речовим доказом слід повернути законному володільцю обвинуваченій ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Цивільний позов потерпілої - цивільного позивача у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп.

У решті цивільного позову - відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Речовий доказ по справі: костиль (милицю) алюмінієву з синьою пластиковою ручкою, який поміщено в чорний поліетиленовий пакет, який згідно постанови т.в.о. дізнавача СД ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 17.03.2023 року визнаний речовим доказом повернути законному володільцю обвинуваченій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1