Справа № 591/3006/23
Провадження № 1-кс/591/3050/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Сумській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000025, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить визнати бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Сумській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Мотивував скаргу тим, що 17.08.2023 за місцем його мешкання було проведено обшук, під час якого вилучено речі. Вказаний обшук було проведено, на його думку, неуповноваженими особами, а вилучені у нього мобільні телефони використовувались для здійснення підприємницької діяльності як ФОП та для особистого життя, і тому обмеження його права користування ними, тим більше їх влучення, створило для нього істотні перешкоди в цьому. У зв`язку із цим, просив задовольнити скаргу та повернути тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 також просив задовольнити скаргу свого довірителя, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, які зазначені в мотивах поданої скарги.

Слідчий проти задоволення скарги заперечив, зазначав, що на вказане майно ухвалою слідчого судді було накладено арешт, отже воно не є тимчасово вилученим. При цьому, про розгляд клопотання щодо арешту вилученого під час обшуку майна слідчий повідомляв ОСОБА_3 в телефонному режимі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, є видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частина друга вказаної норми містить перелік майна, яке може отримати статус тимчасово вилученого.

КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Згідно з ч.5ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000025 від 08.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом привласнення бюджетних коштів шляхом незаконного відшкодування ПДВ групою осіб на території Сумської області.

17.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено майно, на яке ухвалою слідчого судді від 21 серпня 2023 року було накладено арешт з метою його збереження як речових доказів по справі.

Таким чином, вилучене за результатами проведеного обшуку майно, яке належить ОСОБА_3 не є тимчасово вилученим, а є, відповідно до ухвали слідчого судді від 21.08.2023 року, речовим доказом, до якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту у найбільш обтяжливий спосіб, а саме: шляхом обмеження власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування.

Враховуючи такі обставини, у слідчого чи прокурора не було підстав для повернення арештованого майна, відсутня їх бездіяльність і подана скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

При цьому, зазначені у скарзі заперечення на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а також незгода скаржника з діями органів досудового розслідування, які вчинялись під час проведення обшуку не можуть бути розглянуті слідчим суддею під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а можуть бути оскаржені у спосіб та порядок, що визначений відповідними положеннями ч.2 ст.303 та ч.3 ст.309 КПК України.

Керуючись ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Сумській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000025, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1