Провадження № 1-кп/686/480/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000269 від 25 травня 2020 року, щодо

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_14 25 травня 2020 року близько 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в порушення вимог підпункту «ґ» пункту 12.6. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції від 10.10.2001, далі - ПДР), зі швидкістю близько 110 км/год. (при дозволеній не більше 90 км/год.) по лівій смузі свого напрямку руху за населеним пунктом по автомобільній дорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» на 1 км + 150м автодороги «Західний під`їзд до міста Хмельницького» зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) в районі заїзду до заводу «керамзитового гравію» Хмельницького району Хмельницької області, виявивши попереду свого руху, що водій автомобіля марки «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 здійснював маневр розвороту ліворуч, сприйнявши обстановку як небезпечну, в порушення вимог пункту 10.1. ПДР змінив напрямок свого руху ліворуч, не переконавшись при цьому, що вказаний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимоги п. 11.4. ПДР на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з боковою лівою частиною автомобіля марки «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , який в цей час закінчував маневр розвороту.

Внаслідок зіткнення потерпілі:

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер: 2-6-го лівій середньо-ключичній лінії, 7-го ребра зліва по передній аксілярній лінії, 8-10-го зліва по задній аксілярній лінії, 4-12-го по біляхребтовій лінії зліва, 2-8-го справа по лопатковій лінії з накопиченням крові в плевральних порожнинах, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми голови: крововиливу лівої навколо очної ділянки з переходом на виличну та спинку носа, перелому кісток носу, решітчастої кістки зліва, стінки лівої гайморової пазухи, дифузного аксонального ушкодження головного мозку, геморагічного забою медіобазальних відділів обох лобних долей та лівої скроневої долі, дифузного субарахноїдального крововиливу, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що не безпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому діафіза правої стегнової кістки зі зміщенням на межі верхньої та середньої третини, саден шкіри лобної ділянки голови, міжбрів`я, щік, нижньої щелепи праворуч, рук та ніг, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_14 порушеннями вимог 10.1., 11.4. ПДР, згідно з якими:

-п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, ОСОБА_14 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що 25 травня 2020 року близько 18 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем марки «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , рухався зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) зі швидкістю близько 90-100 км/год. по лівій смузі свого напрямку руху за легковим автомобілем з дистанцією близько 10-15 м. Проїжджаючи в районі заїзду до заводу «керамзитового гравію», він побачив попереду свого руху, що автомобіль білого кольору здійснював маневр розвороту ліворуч, а автомобіль, який рухався попереду нього, почав змінювати напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну смугу, він також змінив напрямок свого руху ліворуч за цим автомобілем, проте відбулося зіткнення з автомобілем, який здійснював розворот.

Свідок ОСОБА_17 показав, що у вищевказаний час він на автомобілі «Рено Кліо» рухався зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) зі швидкістю близько 90-100 км/год. по лівій смузі свого напрямку руху, ззаду нього їхав мікроавтобус темного кольору, який його «піджимав» (рухався з малою дистанцією). Проїжджаючи в районі заїзду до заводу «керамзитового гравію», він побачив приблизно за 100 метрів попереду мікроавтобус білого кольору, який рухався прямо та почав здійснювати маневр розвороту ліворуч, в зв`язку з чим він змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу та проїхав, а ззаду відбулося зіткнення автомобілів.

Свідок ОСОБА_18 показала, що перебувала в автомобілі «Рено Кліо» під керуванням чоловіка ОСОБА_17 та бачила, як попереду мікроавтобус білого кольору почав здійснювати маневр розвороту ліворуч, в зв`язку з чим чоловік змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу та проїхав, а ззаду відбулося зіткнення автомобілів. Вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_19 - пасажирка автомобіля «Рено Кліо», а факт зіткнення автомобілів - свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які також показали, що в момент зіткнення автомобіль білого кольору перебував в перпендикулярному положенні відносно напрямку руху іншого автомобіля, виконував розворот.

Свідок ОСОБА_22 показав, що у вищевказаний час він на автомобілі рухався зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) в правій смузі та бачив, як два мікроавтобуса білого і чорного кольору в перпендикулярному до нього положенні рухалися до відбійника, перед ударом об який водій білого авто випав з автомобіля.

Місця розташування автомобілів після зіткнення зі сторони заводу «керамзитового гравію» підтвердив свідок ОСОБА_23 , який на автомобілі рухався зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) в правій смузі, а також свідок ОСОБА_24 , який також показав, що біля одного автомобіля лежав чоловік, а всередині перебували дві дитини та жінка.

Свідок ОСОБА_25 показав, що рухався зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт Війтівці (м. Тернопіль) в правій смузі зі швидкістю близько 60 км/год., в лівій смузі на великій швидкості, близько 120 км/год., його випередили автомобілі «Рено» та «Опель», між якими була незначна дистанція - близько 1-2 м, автомобіль «Опель»» здійснював обгін автомобіля «Рено» з лівої сторони, хоча була можливість обігнати з права, останній виїхав на зустрічну смугу, за ним автомобіль «Опель», який зіткнувся з автомобілем «Рено Трафік», що здійснював розворот зі смуги, яка призначена для розвороту, перед тим плавно змістився з середньої смуги.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що після дорожньо-транспортної пригоди перебував на місці події, де водій фури (свідок ОСОБА_25 ) повідомив, що автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_14 рухався за іншим автомобілем, їх швидкість становила близько 140 км/год.

За даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.05.2020, схеми та фотоілюстрацій до цього протоколу, а також протоколу огляду автомобіля від 24.09.2020, дорожньо-транспортна пригода відбулася на 1 км + 150м автодороги «Західний під`їзд до міста Хмельницького» навпроти заїзду до заводу керамзитового гравію. Погодні умови - світла пора доби, без опадів, дорожнє покриття - асфальтобетон, сухе. Автомобіль «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , знаходиться на узбіччі в напрямку заводу керамзитового гравію, пошкодивши металевий паркан, праворуч на технічній смузі розташований автомобіль марки «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 . На проїзній частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка, подвійна суцільна лінія, яка поділяє протилежні напрямки руху, переривчаста лінія, яка поділяє смуги руху в одному напрямку, суцільна лінія, яка поділяє край проїзної частини та крайню ліву смугу від крайньої лівої смуги для розвороту та повороту ліворуч.

На правій смузі руху, а саме на смузі розгону перед правою смугою руху в напрямку смт Війтівці за 1,6 метра розпочинається слід кочення під № 1, довжиною 9,4 м, який закінчується за 0,4 м від суцільної лінії, яка ділить праву та ліву смугу руху до смт Війтівці. Другий слід кочення під № 2 розпочинається на переривчастій лінії дорожньої розмітки із краю правої смуги довжиною 5,5 м, який веде до суцільної лінії, яка поділяє праву та ліву смугу до смт Війтівці та між слідами відстань 1,6 метра попереду за 8,0 м від закінчення сліду кочення під № 1 приблизно по середині автодороги, за 7,6 м від лівого краю розпочинається слід бокового заносу під № 3, довжиною 6,0 м, який веде до автомобіля «OPEL» та на осипу бруду зафіксованому під № 5 за 5,2 м від лівого краю автодороги візуально не проглядається.

Також на проїзній частині під № 4 зафіксовано слід бокового заносу, який розпочинається за 5,7 м від лівого краю автодороги, довжиною 24,3 м, який веде до осі переднього лівого колеса автомобіля під № 8 «RENAULT». Від сліду бокового заносу під № 3 приблизно при закінченні розпочинається ще один слід бокового заносу під № 3А, довжиною 7,3 м, який повністю розташований в межах лівої смуги руху в напрямку до м. Хмельницького. В тій ж смузі під № 9 розпочинається розлив рідини, який веде під автомобіль під № 8 «RENAULT». Сліди осипу ґрунту, під № 5 їх початок осипу розпочинається за 5,2 м від лівого краю автодороги, в подальшому осип бруду розгалужується в напрямку до кінцевих розташувань транспортних засобів. Між автомобілями наявний осип уламків скла та пластмаси.

Зовнішнє пошкодження ТЗ: автомобіль «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , - пошкодження передньої частини у вигляді деформації передньої кришки капоту, розбиті передні зовнішні освітлювальні прилади, потріскане переднє лобове скло; автомобіль «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , - пошкодження у вигляді деформації лівої бокової та передньої частини автомобіля, розбите лобове скло та скло в лівих передніх дверцятах.

На проїзній частині автодороги біля автомобіля «RENAULT», а саме на технічній смузі в напрямку до м. Хмельницького знаходився труп потерпілого ОСОБА_15 .

Обставини проведення огляду місця події підтвердили свідки ОСОБА_26 (слідчий) та ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які залучались для проведення цієї слідчої дії як поняті.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 296 від 03.06.2020 смерть потерпілого ОСОБА_15 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини у вигляді чисельних переломів ребер по різним анатомічним лініям з розвитком масивної крововтрати. Судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: - переломів ребер: 2-6-го по лівій середньо-ключичній лінії, 7-го ребра зліва по передній аксілярній лінії, 8-10-го зліва по задній аксілярній лінії, 4-12-го по біляхребтовій лінії зліва, 2-8- го справа по лопатковій лінії з накопиченням крові в плевральних порожнинах, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі, конструкційні частини салону автомобіля, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; - рани в ділянці правої брови, що могла утворитись дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі, конструкційні частини салону автомобіля, мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають. Судово-токсилогічної експертизою трупної крові ОСОБА_15 етанол (наявність етилового (винного) алкоголю) не виявлено.

За даними висновку судово-медичної експертизи № 364 від 08.07.2020 причиною смерті ОСОБА_16 є тупа травма голови, в останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: - тупої травми голови: крововиливу лівої навколо очної ділянки з переходом на виличну та спинку носа, перелому кісток носу, решітчастої кістки зліва, стінки лівої гайморової пазухи, дифузного аксонального ушкодження головного мозку, геморагічного забою медіобазальних відділів обох лобних долей та лівої скроневої долі, дифузного субарахноїдального крововиливу, яка виникла від одноразової дії твердого тупого предмету, можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля, під час ДТП, та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; - крововиливу по внутрішніх поверхні правої гомілки на фоні якого садно, які виникли від дії твердого тупого предмету можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля, під час ДТП, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 633 від 07.08.2020 у ОСОБА_12 станом на 25.05 - 07.07.2020 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза правої стегнової кістки зі зміщенням на межі верхньої та середньої третини, саден шкіри лобної ділянки голови, міжбрів`я, щік, нижньої щелепи праворуч, рук та ніг, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі конструкційні частини салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин ДТП, яка мала місце 25.05.2020. Перелом правої стегнової кістки, садна правого стегна за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, всі інші - до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 707 від 21.08.2020 оцінити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 неможливо.

За даними висновку судово-медичної експертизи № 644 від 04.08.2020 ОСОБА_14 у період з 25.05.2020 по 19.06.2020 лікувався в Хмельницькій міській лікарні з приводу тупої поєднаної травми тулуба та нижніх кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді: закритого уламкового перелому заднє-внутрішнього відділу таранної кістки правої стопи зі зміщенням уламків, уламкового перелому переднє-зовнішнього відділу пяткової кістки правої стопи з утворенням великої кількості дрібних уламків, закритого під-таранного вивиху правої стопи, множинних саден шкіри тулуба (без зазначення їх точної локалізації), передньої поверхні обох гомілок і колінних суглобів.

Зазначені вище тілесні ушкодження могли утворитись як від дії тупих твердих предметів, так і від зіткнення ОСОБА_14 з такими предметами, за механізмами: «удар - деформація» (переломи), «удар - тертя» (садна), про що свідчать локалізація та властивості цих ушкоджень.

Закритий уламковий перелом заднє-внутрішнього відділу таранної кістки правої стопи зі зміщенням уламків, уламковий перелом переднє-зовнішнього відділу п`яткової кістки правої стопи з утворенням великої кількості дрібних уламків, закритий під-таранний вивих правої стопи у ОСОБА_14 за своїм характером (як кожен із них окремо, так і їх сукупність) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя. Множинні садна шкіри тулуба, передньої поверхні обох гомілок і колінних суглобів за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

Локалізація та властивості тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 характерні для транспортної травми, специфічні для водія транспортного засобу, що підтверджує можливість їх утворення під час ДТП 25.05.2020, за вищевказаних обставин ДТП.

За висновком КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради № 164 від 25.05.2020 в обвинуваченого ОСОБА_14 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно з висновком № 10.2-0225:20 від 16.07.2020 на момент експертного дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , перебували у технічно працездатному стані.

За даними висновку № 10.2-0224:20 від 17.07.2020 на момент експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані, а рульове керування - в технічно-несправнохму (відмовному) стані. Встановлені застосованими методами дослідження несправності (пошкодження) рульового керування автомобіля «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , які виражені у механічному пошкодженні рульового колеса (спрацювання подушки безпеки водія), руйнуванні кріплення компенсаційного бачка системи гідропідсилювача рульового приводу та деформації (згині) лівої рульової тяги рульового приводу, носять аварійний характер і виникли внаслідок дії ударного навантаження в процесі розвитку ДТП.

За повідомленням Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області та відповідно до викопіювання з Схеми організації дорожнього руху автомобільної дороги державного значення М-12 - Західний під`їзд до м. Хмельницького км 1+150 на вказаній ділянці дороги присутні 4 смуги руху в напрямку смт. Війтівці, перша крайня ліва смуга лише для повороту ліворуч, друга і третя центральні для руху прямо та четверта крайня права смуга руху є перехідно-швидкісною смугою та виділена розміткою 1.8, яку згідно з ДСТУ 2587:2010 застосовують для позначення межі між основною смугою руху та перехідно-швидкісною смугою, в даному випадку для позначення межі заїзної кишені місця зупинки маршрутного транспортного засобу. Згідно з п. 12.6 ПДР на цій ділянці автомобільної дороги дозволено рух автомобільного транспорту не більше 90 км/год.

Відповідно до відеозаписів з системи відеоспостереження міста Хмельницького зафіксований факт виїзду 25.05.2020 о 18 год. 20 хв. автомобілів «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , та «Рено Кліо» з міста в напрямку м. Тернопіль та відповідно до місця дорожньо-транспортної пригоди.

За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2020 слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 28 травня 2020 року (справа № 686/13108/20) із АЗС 23-04, що знаходиться за 900 м зліва автодороги М12 Е50 Західного під`їзду сільської ради Шаровечківська Хмельницького району Хмельницької області, вилучено жорсткий диск «WD» марки «WD20EARX» s/n: WCAZAF908570 з відеозаписами.

Відповідно до висновку комп`ютерно-технічної експертизи № 10.9-0128:20 від 10.06.2020 на вказаному жорсткому диску міститься (збережена) відеоінформація з камер спостереження за період часу з 18 години 10 хвилини по 18 годину 40 хвилину 25.05.2020. У файлі "СН07_2020-05-25_182210_2020-05-25_182230_ID231071.МР4" міститься інформація про дорожньо-транспортну пригоду. Проведено розкадрування цього відеофайлу. Відеоінформація з камери відеоспостереження "колонка 4/3" за період часу з 18 години 10 хвилини по 18 годину 40 хвилину 25.05.2020 міститься в каталозі на диску для лазерних систем зчитування, що додається до висновку.

Вказаний висновок підтвердив експерт ОСОБА_29 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02.07.2020 та висновку експерта за № 10.9-0147 від 15.07.2020 встановлено, що з моменту початку виїзду автомобіля марки «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 на проїзну частину головної дороги до моменту зіткнення із автомобілем марки «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 минає час у 3,8 секунди.

Обставини проведення слідчого експерименту підтвердив свідок ОСОБА_26 .

Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 4/6-323/20 від 20.07.2020 в момент первинного контактування автомобілів «OPEL Vivaro» та «RENAULT Trafic» повздовжні осі транспортних засобів розташовувались під кутом в межах 65°±5°. У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та на план-схемі до цього протоколу від 25.05.2020 не зафіксовано слідів, що залишені транспортними засобами (сліди тертя, кочення, гальмування тощо), які б свідчили про їх рух до моменту контактування, а тому встановити трасологічними методами кутове розташування цих транспортних засобів відносно елементів дороги в первинний момент зіткнення не надається можливим. При заданому слідством комплексі вихідних даних автомобіль «RENAULT Trafic» в момент зіткнення транспортних засобів повністю залишив ліву, призначену для руху в напрямку до смт. Війтівці (м. Тернопіль), смугу, якою до зміни напрямку рухався автомобіль марки «OPEL Vivaro».

Вказаний висновок підтвердив експерт ОСОБА_30 .

За даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 4/6-482/20 від 07.09.2020:

1. В умовах дорожньої ситуації, яка склалася, водій автомобіля «RENAULT Trafic» повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких вказаний водій, з технічної точки зору, перед початком розвороту транспортного засобу повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху.

2. Автомобіль «OPEL Vivaro» у момент початку виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» (його лівого переднього габариту) на проїзну частину головної дороги, знаходився на відстані 116,1 м до місця зіткнення.

3. Якщо б водій автомобіля «OPEL Vivaro» рухався своєю смугою проїзної частини дороги у напрямку м. Тернопіль, то у такому випадку для уникнення дорожньо-транспортної пригоди у нього не було б необхідності ні у застосуванні гальмування, ні виїжджати на зустрічну ліву смугу руху, оскільки автомобіль «RENAULT Trafic» встиг повністю звільнити смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro», коли б останній доїхав до місця зіткнення вказаних транспортних засобів і тим самим мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «RENAULT Trafic».

4. Зіткнення транспортних засобів, якби водій автомобіля «OPEL Vivaro» з моменту початку виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» на проїзну частину головної дороги, рухаючись як із обраною, так і з допустимою швидкостями, не застосовував гальмування чи маневрування, а продовжив рух своєю смугою, виключалося.

5. В умовах дорожньої ситуації, яка склалася, водій автомобіля «OPEL Vivaro» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких вказаний водій, з технічної точки зору, повинен був відповідно до вимог Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору, під час руху вести керований ним автомобіль зі швидкістю не більше 90 км/год., своєю смугою проїзної частини у напрямку до м. Тернопіль і якщо у процесі цього руху виникла, на думку водія ситуація, яка вимагала зменшення швидкості руху, то з моменту виникнення небезпеки для руху, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В цей же час, якщо б водій автомобіля «OPEL Vivaro» рухався своєю смугою проїзної частини дороги у напрямку до м. Тернопіль, то необхідності для зменшення швидкості та зміни напрямку руху ліворуч, з технічної точки зору, у його водія не виникало б.

6. Водій автомобіля «RENAULT Trafic» своїми діями не створював аварійної ситуації для водія автомобіля «OPEL Vivaro», за умови руху останнім в межах своєї смуги проїзної частини дороги у напрямку до м. Тернопіль, а тому частина поставлено запитання «Якщо ні, то чи вимушеним, з технічної точки зору, був виїзд останнього за межі смуги його руху, де відбулося зіткнення транспортних засобів?» позбавлена технічно змісту.

7. Водій автомобіля «RENAULT Trafic» не створював небезпечної обстановки для подальшого руху водію автомобіля «OPEL Vivaro», з моменту початку виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» на проїзну частину головної дороги, за умови виконання водієм автомобіля «OPEL Vivaro» вимог Правил дорожнього руху України.

8. За умови виконання водієм автомобіля «OPEL Vivaro» технічних вимог Правил дорожнього руху України, в діях водія автомобіля «RENAULT Trafic» не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

9. Причиною дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, могли бути обставини, що водій автомобіля «OPEL Vivaro» під час руху вибрав таку траєкторію руху (виїзд на зустрічну ліву смугу), яка була небезпечною для уникнення зіткнення з автомобілем «RENAULT Trafic» та необхідності ні у застосуванні гальмування, ні зміни напрямку руху ліворуч не було, оскільки автомобіль «RENAULT Trafic» встиг повністю звільнити смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro», коли б останній доїхав до місця зіткнення вказаних транспортних засобів.

Вказані висновки підтвердив експерт ОСОБА_31 .

Встановлені судом обставини підтверджуються також: даними посвідчень водія на ім`я обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_15 , свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію автомобіля «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію автомобіля «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 ; речовими доказами: безпосередньо оглянутими за місцем їх знаходження вказаними автомобілями; подушками безпеки з керма автомобілів; жорстким диском «WD» марки «WD20EARX» з відеозаписами обставин ДТП.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Суд відхиляє позицію сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_14 порушення вимог ПДР та недопустимості доказів сторони обвинувачення, виходячи із наступного.

Так, згідно з показаннями обвинуваченого та версії захисника зміна напрямку руху свого автомобіля перед зіткненням, застосована обвинуваченим ОСОБА_14 , та виїзд за межі своєї смуги руху формально не відповідали вимогам ПДР, які регламентують дії водіїв при виникненні небезпеки для руху.

Однак, перед виникненням ДТП обвинувачений ОСОБА_14 перебував в умовах крайньої необхідності (п. 2.14 (е) ПДР), оскільки шляхом застосування гальмування без зміни напрямку він був позбавлений можливості зупинити свій автомобіль до смуги руху автомобіля «RENAULT Trafic» під керуванням ОСОБА_15 під час виконання забороненого маневру розвороту.

У момент, коли попереду на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_14 виїхав білий бус на відстані біля 50 метрів, для прийняття рішення щодо запобігання зіткнення у обвинуваченого було надто мало часу, оскільки при швидкості 90 км/год. відстань 50 метрів автомобіль проїжджає лише за 2 с. При цьому обвинувачений не міг та не зобов`язаний був передбачати виконання водієм ОСОБА_15 забороненого маневру розвороту із правої смуги руху, як і не міг передбачати, що водій ОСОБА_15 буде виконувати саме маневр розвороту та рухатися поперед автодороги. Також ОСОБА_14 не міг наперед передбачити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_15 звільнить смугу руху, по якій він рухався, а не продовжить по ній рух у попутному напрямку чи навіть зупиниться на цій смузі.

За вказаних обставин, на думку захисника, застосований обвинуваченим ОСОБА_14 маневр відвороту керма ліворуч для уникнення зіткнення був вимушеним заходом, який ним було застосовано синхронно із іншим водієм, який рухався попереду - свідком ОСОБА_32 , який застосуванням об`їзду зміг уникнути зіткнення.

Наведена вище версія сторони захисту повністю спростовується наданими стороною обвинувачення та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 4/6-482/20 від 07.09.2020, згідно з яким причиною дорожньо-транспортної пригоди є зміна обвинуваченим напрямку руху при тому, що необхідності у здійсненні такого маневру не було. У дорожній обстановці, яка виникла, обвинувачений зобов`язаний був продовжувати рух обраною ним смугою і саме на такі дії ОСОБА_14 вправі був розраховувати водій автомобіля «RENAULT Trafic» ОСОБА_15 , виїжджаючи на дорогу, якою рухався автомобіль «OPEL Vivaro». У цій ситуації перед виїздом на дорогу водій ОСОБА_33 відповідно до вимог п. 10.2 ПДР повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній.

За версією сторони захисту сам лише факт виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» на дорогу, якою рухався автомобіль «OPEL Vivaro» під керуванням обвинуваченого, вже є достатньо підставою для висновку про вину у зіткненні транспортних засобів саме ОСОБА_15 , а не ОСОБА_14 .

Термін «дати дорогу» відповідно до п. 1.10 ПДР - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком звільнити займану смугу), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Вимога дати дорогу - є конкретною вимогою, побудованою на оцінці реальної дорожньої обстановки.

У дорожній обстановці, яка виникла, оцінка обстановки ОСОБА_15 полягала у визначенні можливості проїхати смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro», не змусивши останнього змінювати напрямок чи швидкість руху, і такої вимоги ОСОБА_15 дотримався.

Пункт 2.14 (е) ПДР, на який посилається захисник, обґрунтовуючи свою версію, визначає, що водій мас право відступати від вимог законодавства лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власної загибелі чи каліцтву громадян.

У дорожній ситуації, яка виникла, підстав для відступу від вимог ПДР не було, оскільки для уникнення зіткнення обвинуваченому достатньо було продовжувати рух своєю смугою без застосування маневрування чи гальмування.

Такий висновок суду підтверджується дослідженими у справі доказами, зокрема висновком судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 4/6-482/20 від 07.09.2020, згідно з яким:

-при умові продовження водієм автомобіля «OPEL Vivaro» руху своєю смугою для уникнення дорожньо-транспортної пригоди у нього не було б необхідності ні у застосуванні гальмування, ні у виїзді на зустрічну ліву смугу руху, оскільки автомобіль «RENAULT Trafic» встиг повністю звільнити смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro»;

-зіткнення транспортних засобів виключалося б, якби водій автомобіля «OPEL Vivaro» з моменту початку виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» на проїзну частину дороги і рухаючись як із обраною, так і з допустимою швидкостями, не застосовуючи ні гальмування, ні маневрування, продовжив рух своєю смугою;

-водій автомобіля «RENAULT Trafic» своїми діями не створював аварійної ситуації для автомобіля «OPEL Vivaro» за умови руху останнім в межах своєї смуги проїзної частини дороги у напрямку до м. Тернопіль, а тому частина поставлено запитання «Якщо ні, то чи вимушеним, з технічної точки зору, був виїзд останнього за межі смуги його руху, де відбулося зіткнення транспортних засобів?» позбавлена технічного змісту;

-водій автомобіля «RENAULT Trafic» не створював небезпечної обстановки для подальшого руху водію автомобіля «OPEL Vivaro» з моменту початку виїзду автомобіля «RENAULT Trafic» на проїзну частину головної дороги за умови виконання водієм автомобіля «OPEL Vivaro» вимог Правил дорожнього руху України;

-у діях водія автомобіля «RENAULT Trafic» не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що діями водія ОСОБА_15 , які полягали у виїзді на проїзну частину дороги, якою рухався автомобіль «OPEL Vivaro», водію ОСОБА_14 не було створено ні аварійної ситуації, ні небезпеки для руху, останній не зобов`язаний був дотримуватись вимог п. 12.3 ПДР. Тому висновок експерта № 4/6-482/20 від 07.09.2020 в частині невідповідності дій водія ОСОБА_14 вимогам вказаного пункту ПДР є помилковим і таким, що суперечить іншим положенням цього ж висновку, у зв`язку з чим порушення вимог п. 12.3 ПДР ОСОБА_34 не інкриміноване.

Вказаним висновком також встановлено, що дії водія автомобіля «OPEL Vivaro» не відповідали вимогам п. 12.6 г) Правил дорожнього руху України, однак, з технічної точки зору, перевищення швидкості не перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, вихідні дані щодо швидкості руху автомобіля «OPEL Vivaro» були задані експерту як за версією обвинуваченого (90 км/год.), так і за показаннями свідків (110 км/год.).

Таким чином встановлено, що водій автомобіля «OPEL Vivaro» під час руху вибрав таку траєкторію руху (виїзд на зустрічну ліву смугу), яка була небезпечною для уникнення зіткнення з автомобілем «RENAULT Trafic», при тому, що необхідності ні у застосуванні гальмування, ні у зміні напрямку руху ліворуч не було, оскільки автомобіль «RENAULT Trafic» встиг повністю звільнити смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro». Тобто, у випадку продовження обвинуваченим руху своєю смугою зіткнення не відбулося б незалежно від швидкостей руху транспортних засобів, які зіткнулись, та від їх віддаленості від місця зіткнення.

Під час проведення судом за клопотанням захисника огляду транспортних засобів останній звернув увагу на локалізацію пошкоджень автомобіля «RENAULT Trafic» і висловив сумнів у правильності висновку транспортно-трасологічної експертизи в частині розташування транспортних засобів відносно елементів дороги в момент їх первинного контактування при зіткненні.

Аргументуючи своє твердження, захисник вказав, що з урахуванням оглянутих пошкоджень, місце зіткнення автомобілів знаходиться не на рівні переднього колеса автомобіля «RENAULT Trafic», як про це нібито вказується у висновку експерта-трасолога, а віддалене від нього у бік задньої частини вказаного транспортного засобу.

Це твердження захисника не відповідає висновку судової транспортно- трасологічної експертизи № 4/6 - 323/20 і є помилковим, виходячи з наступного.

Одним із основних питань, яке має виключно істотне значення для встановлення істини у цій справі і яке досліджувалось вказаною експертизою, є питання про те, залишив чи не залишив автомобіль «RENAULT Trafic» смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro» на момент їх первинного контактування при зіткненні.

При цьому, всупереч зауваженням захисника, жодного значення не мала віддаленість місця цього контактування від осі переднього колеса автомобіля «RENAULT Trafic».

При визначенні місця розташування автомобіля «RENAULT Trafic» відносно смуги руху автомобіля «OPEL Vivaro» на момент первинного контактування транспортних засобів при зіткненні експерт виходив із місця розташування зафіксованого при огляді сліду «бокового заносу під № 4». Цей слід розташований поза межами смуги руху автомобіля «OPEL Vivaro», розпочинається на віддалі 5,6 м від її лівої межі і веде до передньої осі переднього лівого колеса автомобіля «RENAULT Trafic». У момент первинного контакту при зіткненні переднє ліве колесо цього транспортного засобу знаходилось на початку вказаного сліду.

Враховуючи габаритну довжину автомобіля «RENAULT Trafic», яка становить 5,18 м, експерт дійшов обґрунтованого висновку про те, що в момент зіткнення транспортних засобів вказаний автомобіль повністю залишив смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro». І це навіть без урахування експертом величини переднього звісу автомобіля «RENAULT Trafic», який становить величину майже 1 м, яку необхідно відняти від габаритної величин автомобіля, що додатково збільшить віддаленість заднього габариту вказаного транспортного засобу від лівої межі смуги руху автомобіля «OPEL Vivaro».

Таким чином досліджені докази вказують на те, що в момент зіткнення транспортних засобів автомобіль «RENAULT Trafic» повністю залишив смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro».

Доводи захисника про те, що в місці дорожньо-транспортної пригоди дозволяється рух транспортних засобів зі швидкістю не більше 110 км/год., суд відхиляє, оскільки за повідомленням Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області згідно з п. 12.6 ПДР на цій ділянці автомобільної дороги дозволено рух автомобільного транспорту не більше 90 км/год.

Безпідставні твердження захисника про недопустимість протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2020, згідно з яким слідчим із АЗС 23-04, що знаходиться за 900 м зліва автодороги М12 Е50 Західного під`їзду сільської ради Шаровечківська Хмельницького району Хмельницької області, вилучено жорсткий диск «WD» марки «WD20EARX» з відеозаписами, а також речового доказу - диску для лазерних систем зчитування, який був отриманий стороною обвинувачення разом із висновком експерта № 10.9- 0128:20 від 10.06.2020 судової комп`ютерно-технічної експертизи у виді додатку № 1 та поданий до суду як окремий доказ.

Жорсткий диск «WD» марки «WD20EARX» з відеозаписами обставин ДТП вилучено слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 28 травня 2020 року (справа № 686/13108/20), що підтвердили свідок ОСОБА_35 та спеціаліст ОСОБА_36 .

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У відповідності до вказаних норм КПК старший слідчий постановою від 10.06.2020 призначив у кримінальному провадженні комп`ютерно-технічну експертизу для вирішення питання щодо встановлення наявності на вилученому в установленому законом порядку жорсткому диску «WD» моделі «WD20EARX» відеофайлів за період часу, в який сталася ДТП. При наявності таких відеофайлів виконати розкадрування та записати їх на диск для лазерних систем зчитування. Таким чином, запис файлів розкадрування і відеофайлів було частиною завдань, поставлених перед експертом, що охоплюється предметом і завданням комп`ютерно-технічної експертизи.

На виконання постанови слідчого експертом у ході проведення експертизи встановлено наявність відеофайлів та проведено розкадрування і запис на оптичний диск, який було додано до висновку. При цьому диск з відповідними файлами доданий до висновку як носій інформації, який містив отримані результати експертизи (файли), власне для чого і призначалась експертиза.

Зважаючи на те, що диск містив у собі відомості (файли), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий з урахуванням положень ч. 1 ст. 98 КПК України визнав його речовим доказом. У подальшому вказаний диск експертами не досліджувався, а є лише додатком до висновку експерта № 10.9-0128:20 від 10.06.2020, предметом дослідження якої стала інформація, що містилася на жорсткому диску «WD» моделі «WD20EARX». Відомості, які записані на оптичному диску, містяться і на первинному носії інформації - жорсткому диску «WD» моделі «WD20EARX».

Факт визнання оптичного диску речовим доказом і подання його суду як доказу окремо від висновку експерта не позбавляє його статусу додатку до цього висновку і не може свідчити про недопустимість як доказу записаної на ньому інформації чи висновку експерта в цілому, оскільки у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

До такого висновку щодо підстав визнання оригіналами примірників електронного документа, записаних на різних носіях, дійшов Верховний Суд у справі № 751/6069/19.

Виходячи з наведеного, твердження захисника про недопустимість диску для лазерних систем зчитування, який був отриманий стороною обвинувачення разом із висновком експерта № 10.9-0128:20 від 10.06.2020 як додаток, а також самого висновку та інших похідних від отриманої на диску інформації доказів (протоколу проведення слідчого експерименту від 02.07.2020, висновку експерта № 10.9-0147:20 від 15.07.2020 судової комп`ютерно-технічної експертизи, висновку експерта № 4/6-482/20 від 07.09.2020 судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП) є безпідставними.

Також безпідставними є доводи захисника про недостовірність протоколу слідчого експерименту від 02.07.2020 з посиланням на те, що він здобутий із порушеннями вимог ст. 240 КПК України, оскільки під час проведення слідчого експерименту не перевірялися або ж уточнювались уже наявні у кримінальному провадженні відомості, а встановлювались нові обставини.

Так, ст. 223 КПК України встановлює загальні вимоги до проведення слідчих дій. Зокрема, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Таким чином будь-яка слідча дія має мету отримання відомостей, пов`язаних із збиранням, перевіркою чи уточненням доказів.

Слідчий експеримент проведено повноважним слідчим із залученням понятих, фотофіксацією, про що складено відповідний протокол та таблицю ілюстрацій. Відсутні будь-які дані та підстави вважати, що слідчий експеримент не проводився і відповідно складений за його результатами протокол не відповідає дійсності. Про достовірність протоколу проведення слідчого експерименту вказує і той факт, що ця слідча дія проведена з участю захисника і протокол, про недостовірність якого заявляє останній, підписаний ним як учасником без жодних заяв, зауважень та доповнень.

Доводи захисника про порушення права обвинуваченого на захист з посиланням на відмову у проведенні з останнім та свідком ОСОБА_17 слідчого експерименту, а також в проведенні у кримінальному провадженні комплексної судової автотехнічпої га транспортно-трасологічної експертизи безпідставні, виходячи із наступного.

Допитані в судовому засіданні обвинувачений та свідки дали показання з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди, вказали на механізм розвитку подій за їх версією, а допитані за клопотанням захисника експерти надали вичерпні роз`яснення з цього приводу в межах проведених ними у кримінальному провадженні експертиз обставин та механізму ДТП. Тобто, обставини, на які посилається захисник та які мають значення для кримінального провадження, встановлені та перевірені на стадії досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз та слідчого експерименту з участю захисника, вони досліджені та перевірені в ході судового розгляду та необхідності у проведенні додаткових слідчих дій немає.

У кримінальному провадженні проведено цілий ряд судових експертиз, в тому числі транспортно-трасологічну та інженерно-транспортну експертизу обставин та механізму ДТП, висновки яких досліджені в ході судового розгляду, допит експертів в судовому засіданні дав змогу отримати роз`яснення на питання, які необхідні для правильного вирішення справи, а тому підстав, передбачених статтею 242 КПК України, для проведення в справі комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи немає.

Разом з тим, більшість запитань, які захисник просив поставити на вирішення комплексної експертизи, вже досліджувались проведеними в ході досудового розслідування експертизами.

Так, питання щодо розташування транспортних засобів, які зіткнулися, на проїзній частині дороги, вже вирішувалися проведеною у кримінальному провадженні судовою транспортно-трасологічною експертизою. Відповідні висновки зроблені, виходячи із зафіксованої при огляді місця події слідової інформації. Нових доказів, які б доповнювали чи заперечували викладені у протоколі огляду місця події та схемі до нього відомості про зафіксовані сліди, у ході судового розгляду не здобуто, тому повторне їх дослідження позбавлене змісту.

Виходячи із пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення та висновку судової транснортно-трасологічної експертизи на момент зіткнення автомобіль «RENAULT Trafic» повністю залишив ліву, призначену для руху в напрямку м. Тернопіль, смугу руху. Саме ця обставина має значення для встановлення саме вини ОСОБА_14 у вчиненні ДТП.

Вирішення питань швидкості руху автомобіля «OPEL Vivaro» та технічної спроможності руху керованого автомобіля із швидкістю 90 км/год. позбавлене змісту, оскільки незалежно від швидкості руху автомобіля «OPEL Vivaro» причиною виникнення даної ДТІІ стала зміна обвинуваченим напрямку руху.

Необхідності вирішення питання щодо безпечності обраної ОСОБА_14 дистанції під час руху за автомобілем «RENAULT Clio» немає, оскільки порушення вимог ПДР в цій частині стороною обвинувачення не встановлено, обвинуваченому не інкриміновано і до причин виникнення ДТП відношення не має.

Необхідності у застосуванні водієм ОСОБА_14 гальмування, а тим більше необхідності у зупинці керованого ним автомобіля до місця зіткнення, не було, оскільки до моменту цього зіткнення автомобіль «RENAULT Trafic» вже повністю залишив смугу руху автомобіля «OPEL Vivaro». Тому незалежно від швидкості руху, при умові руху останнього своєю смугою, зіткнення не відбулося б. Причиною виникнення даної ДТП стала зміна обвинуваченим напрямку руху.

Питання щодо наявності чи відсутності у водія ОСОБА_14 обов`язку передбачати ті чи інші дії водія ОСОБА_15 до компетенції експерта-автотехніка не належать. Правилами дорожнього руху обв`язок водіїв передбачати дії інших водіїв не регламентується, тому спеціальних знань для такого висновку не потрібно.

Вирішення питання щодо наявності у водія ОСОБА_14 підстав для відступу від виконання ним вимог ПДР в частині застосування маневру для уникнення зіткнення з автомобілем «RENAULT Trafic», не потребує спеціальних знань у галузі автотехніки. У даній дорожній ситуації підстав для відступу від вимог ПДР не було, оскільки для уникнення зіткнення обвинуваченому достатньо було продовжувати рух своєю смугою без застосування маневрування і навіть гальмування.

Вирішення питання щодо невідповідності дій водія автомобіля «RENAULT Trafic» ОСОБА_15 вимогам п.п. 10.1, 10.4, 21.1, 21.11 (б) ПДР спеціальних знань не потребують. Вони є очевидними і ні стороною обвинувачення, ні потерпілими, не оспорюються. Разом з тим, причиною ДТП стала не невідповідність вимогам ПДР дій водія ОСОБА_15 , а дії водія ОСОБА_14 , який без законних на те підстав і необхідності змінив напрямок руху. У випадку продовження обвинуваченим руху своєю смугою ДТП не відбулася б, не дивлячись на невідповідність дій водія ОСОБА_15 вищевказаним вимогам ПДР, які, виходячи зі змісту висновку експерта № 4/6-482/20 від 07.09.2020, з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Досліджені у кримінальному провадженні докази вказують на те, що незалежно від швидкостей руху транспортних засобів, які зіткнулись, і від їх віддаленості від місця зіткнення, причиною виникнення даної ДТП стала саме зміна обвинуваченим напрямку руху. При цьому необхідності у здійсненні такого маневру, як і у застосуванні гальмування, не було. У випадку продовження обвинуваченим руху своєю смугою руху ДТП не відбулося б, оскільки зіткнення відбулося за межами цієї смуги.

Досліджені судом докази отриманні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, без істотного порушення прав учасників кримінального провадження.

Наведене вище свідчить про безпідставність як тверджень обвинуваченого, так і доводів його захисника, які фактично ґрунтуються виключно на припущеннях самого обвинуваченого та захисника, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях цих органів, як і органів досудового розслідування та суду, в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п. 10.1, 11.4 ПДР) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_14 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує йому покарання. Він позитивно характеризується, одружений, не працює, є пенсіонером, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував, обставини, які б обтяжували покарання, відсутні. Разом з тим, своє вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_14 не визнав та у скоєному не розкаявся.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, висновок органу з питань пробації щодо низьких ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, позицію прокурора та потерпілих, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів. Разом з тим, позиція прокурора та потерпілих про необхідність призначення ОСОБА_14 покарання ближче до максимального та у максимальному розмірі відповідно, з врахування всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд розцінює як недостатньо обґрунтовані.

Підстав для застосування ст. 75 КК України, а саме звільнення ОСОБА_14 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_14 в строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі слід зарахувати час його попереднього ув`язнення з 25.05.2020 (дня затримання) по 28.05.2020 (дня звільнення з-під варти) включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_14 та ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Вчиненням злочину та як наслідок спричиненням смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 потерпілим ОСОБА_9 (дружині загиблого ОСОБА_15 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_8 (синам загиблого ОСОБА_15 ), ОСОБА_10 (матері загиблої ОСОБА_16 ), завдано моральної шкоди, оскільки останні в зв`язку із втратою близьких людей перенесли сильні душевні страждання, що також змінило звичний спосіб їх життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, невідповідності дій потерпілого ОСОБА_15 вимогам п.п. 21.1, 21.11 (б) ПДР, наслідків, що настали, понесених потерпілими моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір цього відшкодування слід визначити у сумі 200 000 грн. кожному позивачу. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, моральний стан потерпілих, є достатньою та справедливою сатисфакцією.

Відповідно до ст.ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - двісті шістдесят тисяч гривень (поліс № АО/6295985.

Згідно з п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку становила 4 723 грн.

На підставі наведеного регламентна виплата потерпілим ОСОБА_9 (дружині загиблого ОСОБА_15 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_8 (синам загиблого ОСОБА_15 ) становить 56 676 грн. (12 х 4723 грн.), тобто по 18 892 грн. кожному (56 676 : 3).

Згідно з п. 27.2. ст. 27 Закону № 1961-IV страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Ст. 1200 ч. 1 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до п. 27.4. ст. 27 Закону № 1961-IV страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно зі ст. 28 цього ж Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, майна потерпілого.

Потерпілою ОСОБА_10 не підтверджено доказами позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» 130 000 грн. шкоди, пов`язаної із пошкодження чи фізичним знищенням транспортного засобу, а потерпілою ОСОБА_9 не підтверджено позовні вимоги в частині стягнення з страховика 56 676 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 146 648 грн. на її утримання, а відтак цивільний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, враховуючи позовні вимоги потерпілих, з обвинуваченого ОСОБА_14 підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої їм моральної шкоди по 181 108 грн. (200 000 - 18 892) кожному та на користь ОСОБА_10 10 000 грн. моральної шкоди. При цьому, враховуючи відсутність позовних вимог потерпілої ОСОБА_10 до страховика (ПАТ «НАСК «Оранта») про виплату страхового відшкодування (моральної шкоди), остання не позбавлена права на звернення до страховика з відповідною вимогою про виплату такого відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази слід: автомобіль «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_14 за належністю (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ); автомобіль «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , - повернути потерпілій ОСОБА_10 за належністю (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ); подушки безпеки з керма автомобілів - знищити; жорсткий диск «WD» марки «WD20EARX» - залишити ПП «АМІК УКРАЇНА» за належністю.

В порядку ст. 174 КПК України накладений на речові докази ухвалою слідчого судді від 27 травня 2020 року (справа № 686/13108/20) арешт, у якому відпала потреба, слід скасувати.

Процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 11931 грн. 85 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2 ) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд приходить до висновку застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_14 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме у виді домашнього арешту в нічну пору доби, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому суд також враховує, що до обвинуваченого у кримінальному провадженні раніше вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого останнім не порушувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_14 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_14 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Зарахувати ОСОБА_14 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 25.05.2020 по 28.05.2020 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_14 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 по 18 892 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні) кожному, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 по 181 108 грн. (сто вісімдесят одній тисячі сто вісім гривень) кожному та на користь ОСОБА_10 10 000 грн. (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати без дозволу суду житло за адресою: будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з наступними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

-автомобіль «OPEL» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хмельницького ВП, що по вул. Курчатова, 120Д в м. Хмельницькому, - повернути обвинуваченому ОСОБА_14 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 );

-автомобіль «RENAULT» моделі «Trafic», р.н. НОМЕР_2 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хмельницького ВП, що по вул. Курчатова, 120Д в м. Хмельницькому, - повернути потерпілій ОСОБА_10 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 );

-подушки безпеки з керма автомобілів (квитанція № 51) - знищити;

-жорсткий диск «WD» марки «WD20EARX» - залишити ПП «АМІК УКРАЇНА».

Накладений на речові докази - вищевказані автомобілі та подушки безпеки ухвалою слідчого судді від 27 травня 2020 року (справа № 686/13108/20) арешт - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави 11931 грн. 85 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: