Справа № 545/538/23
Провадження № 1-і/545/23/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2023р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченому під домашнім арештом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся прокурор Полтавської окружної прокуратури з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому під домашнім арештом, підтримав посилаючись на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений, вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органів суду та продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти продовження строку домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у ході досудового розслідування до підозрюваного, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання в АДРЕСА_1 , на 60 днів, який останній раз продовжувався до 20.05.2023р. включно.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України , при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності, може переховуватись від органів суду та продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші кримінальні правопорушення, та враховуючи ті обставини, що він офіційно не працює, тобто не має постійних та законних джерел доходів, суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності шляхом вчинення інших злочинів. При цьому інших об`єктивних даних щодо спростування характеризуючи даних відносно особи обвинуваченого суду не представлено.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини і ризики, суд вважає за необхідне строк тримання під домашнім арештом щодо обвинуваченого, ОСОБА_4 , слід продовжити на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 314-316 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані відносно обвинуваченого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту продовжити на 60 днів, до 17 липня 2023 року, включно, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням наступних обов`язків:

- не залишати місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв., з можливістю відвідування в зазначений час місце роботи ТОВ «Полтавський комбінат хлібобулочних виробів» (м.Полтава, вул.Половки, 94);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання органу поліції - Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1