ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого,

-за ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 13 лютого 2023 року, близько 00 години 35 хвилин, перебуваючи біля входу в приміщення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: м. Володимир вул. Соборна 6, під час словесної перепалки, наніс один удар рукою в обличчя старшому інспектору черговому чергової частини сектору моніторингу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_6 , посвідчення ВЛП № 006868 видане 04.03.2021 року, спеціальний жетон №0067100, який перебував в однострої, з вогнепальною зброєю, в бронежилеті та який ніс службу по охороні території Володимирського РВП ГУНП у Волинській області «Фортеця», чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні:

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що 13 лютого 2023 року, близько 12.00 ночі перебував поблизу приміщення відділку поліції в м. Володимир. Під час словесної перепалки з поліцейським він вдарив поліцейського рукою в обличчя. Кається у вчиненому, просить суворо не карати. Перед потерпілим вибачився особисто.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його присутності. Крім того вказав, що моральна та матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій до ОСОБА_5 він не має, просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України, як: умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що:

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Крім того суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, що раніше судимим не був, за місцем служби та за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи характерізуючі на особу та висновки органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді обмеження волі в середній межі санкції статті з наданням можливості виправлення без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Судові витрати у справі відсутні.

Речовими доказами розпорядитися, відповідно вимог ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п. 1, 2, ч. 3 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_5 в період іспитового строку обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

В разі звернення вироку суду до виконання в частині відбування покарання у виді обмеження волі зарахувати ОСОБА_5 в період відбування покарання час попереднього ув`язнення (затримання) з 13 лютого 2023 року по 15 лютого 2023 року включно, з розрахунку, відповідно вимог ч. 1, 5 ст. 72, ст. 73 КК один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Речові докази: оптичні диски з відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку суду буде вручена учасникам негайно.

Головуючий суддя ОСОБА_7