Вирок

Іменем України

22.06.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальні провадження №0000060 від 13.01.2023 року, №0000148 від 20.02.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, яка має статус внутрішньо переміщеної особи, розлученої, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 04.01.2023 року близько 19.40 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала із торгового стелажу торгового центру майно ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме: роутер TECHNO TR210 4G-LTE 2000 вартістю 1968,50 грн., QUANTTUM Ліхтар Акум. TECHNO 10 в кількості 3 шт. вартістю по 294,60 грн. кожен, з яким, помістивши в сумку-рюкзак, що в неї знаходилася на плечі, пройшовши через касу без оплати товару, покинула приміщення торгового центру, спричинивши своїми умисними діями матеріальну шкоду ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 2852,30 грн.

Також ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 12.01.2023 року близько 19.15 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала із торгового стелажу ТЦ майно ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме: Auch/Блокнот А5/160 вартістю 77,28 грн., електробритву торгової марки «Wahl» 03615-1016 вартістю 479,17 грн., хек тушку с/м вагою 0,846 кг вартістю 91,50 грн., сир Яготинський К-М 9% вагою 350 г вартістю 61,51 грн., йогурт Молочар полуниця вагою 400 г вартістю 12,50 грн., сир вершковий Ферма вагою 160 г в кількості 2 штуки вартістю по 39,17 грн. кожен, бейдж, вертик, прозор в кількості 3 штуки вартістю по 6,42 грн. кожен, спонж для нанесення макіяжу (пуховка PF 034) вартістю 16,25 грн., засіб дезінфекційний «Манорм» вартістю 27,53 грн., пензлик двосторонній з натурального ворсу FD 9008 вартістю 56,53 грн., аплікатор двосторонній ВС220 вартістю 30,16 грн., щоденник Недат.Magnific вартістю 224,30 грн., а всього майна на суму 1174,33 грн., з яким, помістивши в сумку, що знаходилась в неї на плечі, пройшовши через касу без оплати товару, намагалася покинути приміщення ТЦ, однак, з причин, що не залежали від її волі, не довела свій умисел до кінця, оскільки при виході із приміщення центру з викраденим майном була затримана працівниками охорони.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, надала детальні показання про мотиви та обставини вчинення крадіжок. Пояснила, що вона є внутрішньо переміщеною особою та проживає у м. Львові. На своєму утриманні має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виховує самостійно, оскільки батько дитини помер. Її сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим їй доводилось їздити на заробітки за кордон. Із офіційних регулярних доходів сім`я має лише виплати на дитину по втраті годувальника. Наведене підштовхнуло обвинувачену до вчинення крадіжки. В обох інкримінованих їй випадках ОСОБА_4 у січні 20223 року викрадала майно з магазину «Ашан», розташованого по вул. В. Великого у м. Львові. Товар, який викрадала, потрібний був її сім`ї для прожиття, його вибирала випадковим способом з урахуванням обстановки в магазині. Викрадала продукти харчування, канцтовари та дрібні електротовари. Усе викрадене складала у сумку, щоб пронести повз каси, а в подальшому несла додому. При спробі викрасти майно 12.01.2023 року була затримана працівниками охорони магазину. Усвідомлює, що вчинила неправильно, знає, що в державі введено воєнний стан, у скоєному кається, заподіяну шкоду потерпілій юридичній особі відшкодувала, приходила до магазину та просила вибачення у працівників. Просить врахувати скрутне матеріальне становище її сім`ї та суворо не карати.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому, зазначив, що потерпіла юридична особа претензій до обвинуваченої не має.

З урахуванням поданої представником потерпілої юридичної особи заяви, положень ст.ст.325, 326 КПК України, думки учасників провадження, які вважають за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності вказаного представника, який до суду не з`явився та у поданій заяві висловив свою позицію щодо розгляду справи без його участі, суд ухвалив розгляд справи проводити без участі представника потерпілої юридичної особи, оскільки це не перешкоджає встановленню обставин під час судового розгляду.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих даних на її особу, а також документів, що стосуються речових доказів у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, які з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, мету їх вчинення, зокрема бажання наживи та збагачення за чужий рахунок, корисливий мотив, стадію вчинення, зокрема те, що один із злочинів є закінченим, інший замахом на злочин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння нею розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку, особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є одинокою матір`ю, має на утриманні малолітню дитину, з якою, як внутрішньо переміщена особа, проживає у м. Львові, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заподіяну кримінальними правопорушеннями шкоду відшкодувала потерпілій юридичній особі в повному обсязі та остання до неї жодних претензій не має.

Тому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеру і ступеня їх суспільної небезпеки ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас дані, які позитивно характеризують обвинувачену ОСОБА_4 , а також враховуючи перебування на утриманні в обвинуваченої малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виховується лише матір`ю та батько якої помер, беручи до уваги наявність на стороні обвинуваченої трьох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку), відсутність матеріальних претензій до обвинуваченої з боку потерпілої юридичної особи, думку прокурора про можливість призначення покарання нижче нижчої межі, визначеної у санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєне, дають підстави суду визначити таке покарання із застосуванням ст.69 КК України по епізоду замаху на вчинення крадіжки. На переконання суду, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що в сукупності з переліченими обставинами, які позитивно характеризують особу обвинуваченої, вказують на можливість виправлення та перевиховання останньої при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк, менший, ніж визначений у санкції ч.4 ст.185 КК України. При цьому, встановлені обставини кримінального провадження відповідають критеріям, визначеним у ч.1 ст.69 КК України, а обрана судом міра покарання здатна сприяти досягненню завдань покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 та виконувати функції як спеціальної, так і загальної превенції.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд застосовує положення ст.70 КК України та вважає за доцільне визначити таке за правилами поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_4 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченою своєї провини, щире каяття останньої, готовність відповідати за скоєне, відшкодування збитків потерпілій юридичній особі, відсутність в потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченої, наявність в останньої на утриманні малолітньої дитини, скрутне матеріальне становище сім`ї обвинуваченої, в якій вона є одинокою матір`ю, умови адаптації і проживання обвинуваченої, яка згідно довідки Галицького відділу соціального захисту м. Львова №1307- від 05.04.2022 року є внутрішньо переміщеною особою, а також думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання. Суд вважає, що за наведених обставин слід надати можливість обвинуваченій довести перед державою та суспільством своє виправлення. При цьому, береться до уваги те, що можливість такого виправлення є цілком реальною, адже обвинувачена своєю позитивною посткримінальною поведінкою довела, що готова до позитивних змін, цілком усвідомила свою провину, на даний час активно займається пошуком офіційного місця працевлаштування, повністю в добровільному порядку відшкодувала заподіяну кримінальними правопорушеннями шкоду. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженої з метою встановлення факту її виправлення.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування приписів ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і визначити таке у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13.01.2023 року арешт на майно, а саме: Auch/Блокнот А5/160, електробритву торгової марки «WAHL» 03615- 1016, хеку тушку С/М, вагою 0,846 кг, сир Яготинський К-М 9%, вагою 350 г, йогурт Молочар полуниця, вагою 400 г, сир вершковий Ферма, вагою 160 г, в кількості 2 штуки, бейдж вертик, прозор, в кількості 3 штуки, спонж для нанесення макіяжу (пуховка /PF 034/), засіб дезінфекційний «Манорм», пензлик двосторонній з натурального ворсу НОМЕР_2 , аплікатор двосторонній НОМЕР_3 , щоденник Недат.Magnific.

Речові докази у справі: 1) Auch/Блокнот А5/160, електробритву торгової марки «WAHL» 03615- 1016, хеку тушку С/М, вагою 0,846 кг, сир Яготинський К-М 9%, вагою 350 г, йогурт Молочар полуниця, вагою 400 г, сир вершковий Ферма, вагою 160 г, в кількості 2 штуки, бейдж вертик, прозор, в кількості 3 штуки, спонж для нанесення макіяжу (пуховка /PF 034/), засіб дезінфекційний «Манорм», пензлик двосторонній з натурального ворсу НОМЕР_2 , аплікатор двосторонній НОМЕР_3 , щоденник Недат.Magnific, які передані на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у власності ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»; 2) роутер TECHNO TR210 4G-LTE 2000, 3 світлодіодні зарядні ліхтарі QUANTTUM TECHNO 10, які передані на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у власності ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»; 3) фіскальний чек ФН, виданий ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000060 (в матеріалах досудового розслідування); 4) один CD-R диск із записами з камер відеоспостереження ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за 12.01.2023 року - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000060 (в матеріалах досудового розслідування); 5) один DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за 04.01.2023 року - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000148 (в матеріалах досудового розслідування).

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1