ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23494/21

Провадження № 11-кп/4820/467/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2020 року за № 0002810 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23 липня 2023 року включно.

Продовжуючи ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, істотно не зменшились. Останній обвинувачується у вчиненні умисних, в тому числі особливо тяжкого злочину, який за своїм характером представляє суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, в тому числі вже допитаних потерпілого і свідків з метою зміни ними показань та їх повторного допиту, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, застосувавши до нього менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Вважає ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу. Не взято до уваги того, що ОСОБА_6 зареєстрований в Хмельницькій області, має власне житло, є особою з вищою освітою, раніше був працевлаштований, одружений, маючий на утриманні двоє малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Стверджує, що на даний час перестали існувати обставини, які зумовлювали необхідність тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд обґрунтовано виходив з того, що наявність ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано, не відпала.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що у матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 255-1 КК України, апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Так, при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, суд повинен з`ясувати чи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання особі запобіжного заходу, не зменшились, чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції з`ясував вищевказані обставини та встановив, що підстави, які були враховані під час обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, продовжують існувати ризики, зокрема: незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Оцінка ж наявним у провадженні доказам є завданням наступних стадій судового розгляду та буде надана судом під час розгляду провадження по суті та винесення остаточного рішення.

Окрім того, апеляційний суд не бере до уваги посилання захисника обвинуваченого на наявність у ОСОБА_6 власного житла, вищої освіти, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, оскільки вказане не спростовує встановлених судом обставин і висновків, та не дає підстав вважати, що обрання відносно обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, належним чином, забезпечить його процесуальну поведінку, усуне ризики встановлені ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність таких ризиків: незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданному клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчого судді та впливали на законність судового рішення, в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судя врахував обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2023 року, в частині продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 23 липня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3