Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7183/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня, строком до 02 жовтня 2023 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- заборонити з 23 години до 06 години наступної доби залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись ввід спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні за №0000268 від 23.05.2023.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному у кримінальному провадженні №0000268 від 23.05.2023 за ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України ОСОБА_8 з покладенням на останнього обов`язків: - заборонити цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 ; - прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись ввід спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні за № 0000268 від 23.05.2023; - носити електронний засіб контролю. При цьому зазначає, що на даний час ОСОБА_8 додатково повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (ч.1 ст.255-1 КК України), за яке КК України передбачено безальтернативно покарання у виді тривалого позбавлення волі з конфіскацією майна. Наголошує, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний є суб`єктом злочинного впливу, впливає на криміногенну ситуацію в певному регіоні області. При цьому, існує ймовірність протиправного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілу та свідків, враховуючи наявність у нього інформації про їх місцезнаходження і контактних даних. Так, протягом всього часу досудового розслідування потерпіла ОСОБА_9 , після подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення ОСОБА_8 , співпрацювала зі слідством, неодноразово надавала викривальні показання на останнього. Його безпосередні погрози ОСОБА_9 , в тому числі й щодо примусового видалення анатомічних органів у разі не сплати коштів, зафіксовані в матеріалах проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Разом з тим, 27.07.2023 напередодні судового засідання на ім`я слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_10 , якому тільки 26.07.2023 автоматизованою системою було розподілено клопотання прокурора, надійшла заява потерпілої, в якій вона докорінно змінює свою позицію, заперечує вчинення відносно неї кримінального правопорушення та свій процесуальний статус. Вважає, що така зміна позиції потерпілою відбулася саме за наслідками впливу на неї підозрюваного чи підконтрольних йому осіб, оскільки навіть про сам факт розгляду клопотання, його дату, не кажучи про прізвище конкретного судді, їй стороною обвинувачення не повідомлялось. В свою чергу, змінюючи умови домашнього арешту, слідчим суддею зазначено період його відбування з 23:00 по 6:00, хоча в ході судового засідання достовірно встановлено, що підозрюваний не працює і необхідність саме такого послаблення об`єктивно відсутня. Крім того, санкція ч.4 ст.189 та ч.1 ст.255-1 КК України передбачає конфіскацію, а тому підозрюваний з метою уникнення зазначеного покарання може вживати заходи задля приховування належного йому майна.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №295/1747/23, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000268 від 23.05.2023 за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.2551 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше початку травня 2023 року до ОСОБА_8 звернувся раніше знайомий ОСОБА_11 з проханням вчинення тиску на ОСОБА_9 , яка заборгувала ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 32 000 гривень, які вона брала у зв`язку із лікуванням важкохворої дитини. На вказане прохання ОСОБА_8 погодився, таким чином в останнього виник злочинний умисел, направлений на вимогу передачі чужих грошових коштів, поєднаного з погрозою застосування насильства над ОСОБА_9 .

В подальшому, у період часу з 15.05.2023 до 01.06.2023 ОСОБА_8 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів ОСОБА_11 від ОСОБА_9 , під час телефонних розмов з останньою, неодноразово висловлював вимоги передачі грошових коштів та наголошував на негативних наслідках для потерпілої у вигляді спричинення останній тяжких тілесних ушкоджень, які настануть у разі невиконання цих вимог.

В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_9 , будучи під постійним психологічним тиском та реально сприймаючи попередні погрози застосування фізичного насильства над нею, була змушена виконати вищевказані вимоги.

Так, потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на території Житомирської обласної дитячої лікарні близько 18 год. за допомогою терміналів АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та ТОВА «СВІФТ ГАРАНТ» № НОМЕР_2 здійснила перерахунок грошових коштів в загальній сумі 9315 грн. без комісії на банківський рахунок, вказаний ОСОБА_11 - № НОМЕР_3 .

О 21 год. 14 хв. 01.06.2023 злочинна діяльність ОСОБА_8 була припинена та останній затриманий працівниками поліції.

01.06.2023 о 21 год. 14 хв. у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України затримано ОСОБА_8

02.06.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України ОСОБА_8 .

28.06.2023 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.2551 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою відносно ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 02.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 23.05.2023 до чотирьох місяців, тобто до 02.10.2023.

25.07.2022 прокурор ОСОБА_6 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 . За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані прокурором, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.307, ч.1 ст.2551 КК України.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.2 ст.307, ч.1 ст.2551 КК України.

Слідчий суддя також вказав, що є доведеними ризики можливості останнього переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищення, переховування, спотворення речових доказів у провадженні, як і незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, та перешкоджання провадженню іншим чином (п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України), з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, задовольняючи клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, підозру останнього у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді домашнього арешту, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

Крім того, слідчим суддею вірно враховано і те, що підозрюваний характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, як і вірно оцінено (на цій стадії) заяву потерпілої ОСОБА_9 . Жодних доказів на спростування цих фактів стороною обвинувачення апеляційному суду не надано.

Отже, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період доби. Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді.

При цьому, згідно до норм ч.2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого.

В свою чергу, як вбачається з положень ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, у тому числі, й носити електронний засіб контролю. (п.9 ч.5 ст.194 КК України)

В даному випадку, апеляційний суд не погоджується з визначеними слідчим суддею процесуальними обов`язками та вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики неможливо усунути в повній мірі при таких зобов`язаннях підозрюваного.

За встановлених обставин в суді апеляційної інстанції, зважаючи на обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують його особу, його спосіб життя, сімейний стан, соціальні зв`язки, апеляційний суд приходить до висновку, що, в даному випадку, хоча і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, є цілком достатнім для запобігання ризикам, про які зазначає прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, однак визначені слідчим суддею відповідні процесуальні обов`язки є не повними в розрізі дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що в даному конкретному випадку, до підозрювано слід застосувати, в порядку ст.ст.194, 195 КПК України, і процесуальний обов`язок - носіння електронного засобу контролю за поведінкою останнього, що дієво стане тією запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, як і повно забезпечить дотримання вимог ст.2 та ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

На переконання апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, у тому числі й носіння електронного засобу контролю, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. При цьому, апеляційний суд враховує ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22.08.2023 року, якою було підтверджено факт покладення (в резолютивній частині ухвали) на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язку носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині покладення обов`язків з постановленням нової ухвали про покладення на підозрюваного ОСОБА_8 відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2023, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня, строком до 02 жовтня 2023 року, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, - скасувати в частині покладення обов`язків та в цій частині постановити нову ухвалу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- заборонити з 23 години до 06 години наступної доби залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись ввід спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні за №0000268 від 23.05.2023;

- носити електронний засіб контролю.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: