Справа № 541/1942/23
Провадження № 1-кс/541/580/2023
У Х В А Л А

іменем України

12 червня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження № 0000648 від 03.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 року, прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно: радіатор до автомобіля «Москвич», вилучений в ході огляду проведеного 06.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2023 за № 0000648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 01.05.2023 по 03.06.2023 невідома особа, у період воєнного стану, шляхом вільного доступу, із автомобіля марки «Москвич», який знаходився на території домогосподарства в АДРЕСА_2 , здійснила крадіжку головки блока циліндрів, колектори впускні та випускні, радіатора, розподільчого валу, чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_4 , на суму 10000,00 грн.

06.06.2023 проведено огляд в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав для огляду з подальшим вилученням: радіатор до автомобіля «Москвич».

06.06.2023 постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню: радіатор до автомобіля «Москвич», власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 та які передано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 Миргородського р-ну. Полтавської обл.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 06.06.2023 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися. Прокурор направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000648 від 03.06.2023

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06.06.2023 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.06.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав для огляду радіатор до автомобіля «Москвич», який в подальшому вилучено.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 06 червня 2023 року визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000648 від 03.06.2023 радіатор до автомобіля «Москвич» та визначено місцем зберігання зазначених речових доказів: ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103 сел. Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що майно: радіатор до автомобіля «Москвич», може бути приховане, передане пошкоджене або знищене.

З доданих до клопотання матеріалів слідує що 06.06.2023 огляд за адресою: АДРЕСА_1 проведений на підставі повідомлення про те, що в період часу з 01.05.2023 по 03.06.2023 невідома особа, у період воєнного стану, шляхом вільного доступу, із автомобіля марки «Москвич», який знаходився на території домогосподарства в АДРЕСА_2 ., здійснила крадіжку головки блока циліндрів, колектори впускні та випускні, радіатора, розподільчого валу, чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_4 , на суму 10000,00 грн. В ході проведення огляду ОСОБА_5 добровільно видав радіатор до автомобіля «Москвич», який в подальшому вилучено. 07.06.2023 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на добровільно видане майно.

Згідно зі ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів; огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі, що відповідає позиції викладеній 27.05.2021 Верховним судом справі № 648/2590/17.

Зважаючи на вищевикладені обставини, а також враховуючи, що вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що незастосування арешту речей (радіатор до автомобіля «Москвич») добровільно виданого ОСОБА_5 може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно вилученого майна є необхідність у проведенні слідчих дій, зокрема експертних досліджень.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

За таких обставин, враховуючи, що добровільно видані речі можуть містити сліди скоєння кримінального правопорушення, а отже бути безпосередніми доказами його вчинення, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, з метою їх збереження та запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, а також оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, оскільки місце зберігання вилученого майна визначено постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 06.06.2023.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження № 0000648 від 03.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником майна радіатор до автомобіля «Москвич», власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1