Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1641/23
Провадження № 1-кп/494/141/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000390 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горянка, Доманівського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, працюючий на посаді монтеру колії ПЧ-22 ПАТ «Українська залізниця», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий;

в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162 та частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КК України);

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08.07.2023, приблизно о 19:20 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у обвинуваченого, виник умисел на незаконне проникнення до житла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 та у якому проживала ОСОБА_8 . Керуючись умислом, направленим на порушення недоторканості володіння особи, не маючи на те законних підстав та відповідного дозволу, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла та іншого володіння особи, з порушенням вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний характер, 08.07.2023 приблизно о 19:25 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, по трубі газопостачання, заліз на другий поверх двоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та через незачинене вікно незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 вказаного вище будинку.

Правова кваліфікація правопорушення: дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - у незаконному проникненні до житла.

Окрім того, 08.07.2023, приблизно о 19:25 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, незаконно проник до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 та у якій проживала ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири з використанням запальнички здійснив підпал ковдри в спальній кімнаті квартири. В результаті підпалу та подальшого загоряння, під впливом термічної дії відкритого вогню пошкоджено майно квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: вікно металопластикове, шафа, підлога, оздоблення стін та стелі на загальній площі 20 квадратних метрів.Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 30 000 гривень.

Правова кваліфікація правопорушення: дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - у незаконному проникненні до житла.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у незаконному проникненні до житла та в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу , тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст 162 та ч.2 ст. 194 КК України.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальні правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочинів та просив суд призначити найменш суворе покарання.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 незаконно проник до житла та умисно пошкодив чуже майно, вчинене шляхом підпалу, тобто вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 162 та ч.2 ст. 194 КК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, має стійкі соціальні зв`язки.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України - не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки , за частиною 2 статті 194 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Обвинувачений, захисник, потерпілий та її представник погодились з думкою прокурора.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочинів, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, потерпілого, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.1 ст 162 та ч.2 ст. 194 КК України у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, із застосуванням ст.70 КК України та ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно нього обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та інтересів потерпілого.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Крім того, суд вважає стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта, а саме у проведені судово-трасологічної експертизи від 27.07.2023 № СЕ-19/116-23/12351-Д - в розмірі 2390 гривень.; у проведенні судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів від 10.08.2023 № СЕ-19/116-23/11502-ФХД - у сумі 8365 гривень та у проведенні судової еспертизи за екпертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки» від 16.08.2023 № СЕ-19/116-23/11778-ПТ - в розмірі 7648 гривень.

Запобіжний захід - домашній арешт залишити, до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений 24.07.2023 року на речові докази по справі №494/1241/23

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162 та частиною другою статті 194 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 07.11.2005 року Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області) на користь Держави - витрати на залучення експерта, а саме:

у проведені судово-трасологічної експертизи від 27.07.2023 - в розмірі - 2390 гривень.,

у проведенні судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів від 10.08.2023 - у сумі 8365 гривень

у проведенні судової еспертизи за екпертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки» від 16.08.2023- в розмірі 7648 гривень, а всього 18 403 (вісімнадцять тисяч чотириста три) грн. 00 коп.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: електричну переноску (подовжувач) білого кольору, в який встановлено 2 зарядні пристрої з ознаками пошкодження високою температурою; пожежне сміття; мобільний телефон марки Самсунг моделі Galaxy Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «лайф» з номером НОМЕР_4 ; запальничку чорного кольору кнопкового типу з маркуванням « DUUM»; камуфляжну футболу кольору хакі, спортивні штани темно-синього кольору, пару ботинків чорного кольору на шнурках - накладеного ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 24.07.2023 року по справі №494/1241/23.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000390, а саме:

1.компакт диск на якому знаходиться аудіозапис, який вилучено з контурів програмно-апартного комплексу та звітів ІТС ІПНП за 08.07.2023 року та встановлення надходження на спец лінію 102, з номера НОМЕР_5 , користувачем якого є ОСОБА_4 - залишити у справі.

2.електричну переноску (подовжувач) білого кольору, в який встановлено 2 зарядні пристрої з ознаками пошкодження високою температурою - повернути потерпілій по приналежності.

3. мобільний телефон марки Самсунг моделі Galaxy Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «лайф» з номером НОМЕР_4 ; запальничку чорного кольору кнопкового типу з маркуванням « DUUM»; камуфляжну футболу кольору хакі, спортивні штани темно-синього кольору, пару ботинків чорного кольору на шнурках - повернути ОСОБА_4 за належністю.

4. пожежне сміття - знищити.

Запобіжний захід - домашній арешт залишити в силі, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1