Справа № 147/517/23
Провадження № 1-кп/147/60/23
ВИРОК

іменем України

02 травня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 23.03.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Суд визнав доказаним, що ОСОБА_3 23.03.2023 о 08 год. 00 хв. біля паркану у парковій зоні, на території військової частини НОМЕР_1 , на землі знайшов пластикову пляшку із вмістом речовини рослинного походження темно-зеленого кольору у подрібненому, сухому стані. Будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, та розуміючи, що у пластиковій пляшці може міститися наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_3 забрав її собі та помістив до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку він був одягнений, і таким чином незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконно зберігав при собі до 13 год. 10 хв. 23.03.2023 для власного вживання без мети збуту, тобто до часу його вилучення працівниками відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Так, 23.03.2023 о 12 год. 35 хв. офіцером відділення військової служби правопорядку ОСОБА_4 під час проведення перевірки на території військової частини НОМЕР_1 було зупинено ОСОБА_3 , та на запитання чи є у нього заборонені речі останній повідомив, що має при собі наркотичну речовину - канабіс.

23.03.2023 о 13 год. 10 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 був затриманий уповноваженою службовою особою відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про що 23.03.2023 складено протокол про затримання особи.

У подальшому, 23.03.2023 в період часу з 13 год. 23 хв. по 13 год. 32 хв., у відповідності до ст. ст. 401, 104, 131, 132, 208-210, 213, 298 КПК України, в присутності понятих, було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_3 , в ході якого у лівій внутрішній кишені куртки, в яку був одягнений останній, виявлено та вилучено пластикову пляшку із вмістом речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/5799-НЗПРАП від 25.03.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 31,39 г.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, одружений, військовослужбовець, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, та місцем військової служби характеризується формально позитивно.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викривачу не пропонувалась.

Також суд вважає за необхідне, керуючись ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1510,24 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 1510,24 гривень (одну тисячу п`ятсот десять грн. 24 коп.).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.03.2023.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину рослинного походження, яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України 7368934, та вилучену у ОСОБА_3 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області,- знищити.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1