Справа № 461/954/23
Провадження № 1-кс/461/3029/23
УХВАЛА

Іменем України

07.06.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

05.06.2023 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна та повернути ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Моторола» з сім карткою № НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Самсунг» з сім карткою № НОМЕР_4 , імеі: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 22.03.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному 20.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнив частково. В подальшому Галицьким районним судом м. Львова по вказаному кримінальному провадженні не вирішено питання про скасування арешту майна.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду клопотання, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності учасників процесу.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого 20.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2023 накладено арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, зокрема на:

- блокнот «notebook» із чорновими записами;

- мобільний телефон марки «Моторола» з сім карткою № НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг» з сім карткою № НОМЕР_4 , імеі: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що вказане майно відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, визнане речовими доказами, та може бути використане як докази факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказане майно було накладено необґрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті мобільних телефонів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Незважаючи на вказане, заявником не наведено достатніх доводів на підтвердження поданого клопотання.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала аналогічну заяву та перелік аналогічних документів з приводу скасування арешту на вищевказані мобільні телефони, що були предметом дослідження слідчого судді 30.05.2023, та за наслідками розгляду аналогічної заяви у скасуванні арешту вказаних мобільних телефонів було відмовлено.

Згідно зі статтею 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.9 ч.6 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 ч.1 цього Кодексу.

Глави 2, 3 Кримінального процесуального кодексу України визначають основні засади кримінального провадження, а також процесуальні права та обов`язки сторін та інших учасників кримінального провадження.

За загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається

Враховуючи те, що вже через 7 днів, тобто 05.06.2023 адвокатом ОСОБА_3 подано аналогічне клопотання, в якому не наведено нових мотивів для скасування арешту майна ніж у тих, які були зазначені у клопотанні, поданому до суду 29.05.2023, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 подає аналогічні клопотання без наявності нових обставин з намаганням добитися повторного їх розгляду, що є недопустимим в силу принципу правової визначеності, згідно якого особа не має права повторного судового розгляду його такого ж звернення, що можна віднести до зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту мобільних телефонів та задоволення клопотання, оскільки доводи заявника не спростовують подальшу доцільність у застосуванні арешту майна та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 2, 7, 63-2, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1