печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін:

особи, яка подала клопотання - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2018 р. по справі №757/38944/18-к, у кримінальному провадженні №0000189 від 20.09.2018,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2018 р. по справі №757/38944/18-к, у кримінальному провадженні №0000189 від 20.09.2018.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що в рамках даного кримінального провадження було провдено обшук під час якого у заявника було вилучено в тому числі і трудову книжку на яку в подальшому було накладено арешт, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2018 р. по справі №757/38944/18-к.

ОСОБА_3 вказує, що він не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, йому не пред`явлено підозру, а даний арешт перешкоджає йому оформити пенсійне забезпечення за віком, оскільки його трудова книжка, була вилучена.

Відтак, останній вважає, що арешт є неактуальним, необгрунтованим, а тому просить суд скасувати арешт в частині трудової книжки Бабирь №6м-1 № НОМЕР_1 .

В судовому засідані особа, яка подала клопотання підтримала свою позицію та просила задовольнити вимоги.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 20.09.2018 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, що 09.08.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, було накладено арешт на документи, предмети, речі, що визнано речовими доказами, які вилучено 07 серпня 2018 року під час проведення обшуку в житлових приміщеннях, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , (ухвала №757/36384/18-к від 26.07.2018), а саме: банківську карту № НОМЕР_2 ; банківську карту № НОМЕР_3 ; банківську карту № НОМЕР_4 ; ноутбук Asus P50IJ чорного кольору №15G10N394570; флеш-накопичувач Transcend 4 Gb JFV85 сірого кольору; коричнева записна книжка з написом Сentry; трудова книжка ОСОБА_3 №6м-1 №2833028; чеки та квитанції ; візитівки ТПФ Топмаш та Алькор-Трейд Сервіс; банківські документи підприємства ТОВ «Еделайн Сіті»; банківські документи ФОП ОСОБА_3 ; виписки по рахунку ФОП ОСОБА_3 ; реєстраційні документи та квитанції ФОП ОСОБА_3 ; документи на відкриття ключів користувача ОСОБА_3 ; податкова Декларація ФОП ОСОБА_3 від 26.07.2018 року; копія акту прийому-передачі обладнання від 25 червня 2014 року; договір №263308470 від 26 вересня 2016 року; договір №263308435 від 26 вересня 2016 року; банківська карта № НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання про скасування арешту майна, що накладений в рамках кримінального провадження також, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_3 не надав жодної інформації щодо стадії досудового розслідування та органу, який станом на день розгляду клопотання здійснює досудове розслдівання.

Відтак, слідчий суддя позбавлений можливості в повній мірі належним чином дослідити всі обставини, з метою не перевищення повноважень, які передбачені чинним КПК України, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2018 р. по справі №757/38944/18-к, у кримінальному провадженні №0000189 від 20.09.2018 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1