Справа № 496/3019/23
Провадження № 1-і/496/9/23
У Х В А Л А

09 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке обґрунтовано тим, що на розгляді Генічеського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000410 від 11.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 115 КК України. Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та визначено з 03.10.2022 року територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області за Біляївським районним судом Одеської області. Встановлено, що наприкінці вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у кімнаті адміністративної будівлі будинку бази відпочинку «Іспанське село», розташованої по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, який спав у ліжку, завдав останньому декілька ударів, а саме не менше п`яти, фрагментом металевого прута по голові, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток склепіння черепу з розчавленням головного мозку, що призвело до смерті потерпілого. Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Норильськ Красноярського краю РФ, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, постійного місця проживання та реєстрації не має, тимчасово проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. На підставі вищевикладеного, 26.12.2019 року відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 276, 277, ч. 1 ст. 278, 279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а 18.01.2022 обвинувальний акт щодо нього скеровано до суду. На даний час стосовно обвинуваченого судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначені нижче підстави обрання саме такого запобіжного заходу, на даний час не змінились та не виникли інші обставини, які б обумовили необхідність скасування або зміни обраного запобіжного заходу. Між тим, строк дії ухвали суду про запобіжний захід спливає, а у справі ще триває судове слідство, що викликає необхідність продовження строку дії запобіжного заходу. Таким чином, відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000410 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, Необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу обумовлена наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Встановлено, що ОСОБА_5 тимчасово проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 (база відпочинку «Іспанське село») здійснюючи функції охоронця без працевлаштування. У відповідності до акту про пожежу від 10.10.2020 року в зв`язку з необережністю під час паління ОСОБА_5 сталася пожежа, що позбавило останнього місця мешкання. Таким чином можна зробити висновок, що ОСОБА_5 не має постійного місця працевлаштування, місця проживання, не має родини та утриманців, сталих соціальних зв`язків, отже може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, встановлено, що перебуваючи серед суспільства ОСОБА_5 вчиняє кримінальні правопорушення: 26.12.2019 року в рамках кримінального провадження № 0002020 від 04.12.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; 06.03.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000175 від 13.02.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України. Обвинувальні акти по вказаним матеріалам провадження спрямовано для розгляду до Генічеського районного суду. Зазначене підтверджує наявність того, що без запобіжного заходу ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час стосовно обвинуваченого судом обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначені вище підстави обрання саме такого запобіжного заходу, на даний час не змінились та не виникли інші обставини які б обумовили необхідність скасування або зміни обраного запобіжного заходу. Між тим, строк дії ухвали суду від 13.03.2023 року про продовження строку запобіжного заходу спливає 11.05.2023 року, а у справі ще триває судове слідство, що викликає необхідність продовження строку дії запобіжного заходу. Враховуючи вищевикладене, вважаю, що є цілком обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи серед суспільства, тобто за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки. Окрім того, вважаю, що встановленні та враховані під час обрання запобіжного заходу та його продовження ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час є наявними і не зменшилися, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, вказані факти виправдовують та дають підставу для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, якщо ліквідовано суд або визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України було постановлено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними відповідними Указами), продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 20.05.2023 року.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та визначено з 03.10.2022 року територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області за Біляївським районним судом Одеської області.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що справа перебуває на стадії судового розгляду, але слухання по суті не розпочалося. На даний час з відповідними заявами про відновлення втраченого провадження вона не зверталася до суду.

Обвинувачений, який утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», заперечував проти продовження строку тримання під вартою, так як має значні вади здоров`я та потребує лікування. Зазначив, що є адептом християнської церкви «Нове покоління» і тому можливо змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в умовах церкви. Звернув увагу суду, що направив до ВРП заяву щодо неналежного виконання прокурором свої обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та просила відмовити у задоволені клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового засіданні та дослідивши клопотання з додатками, суд дійшов наступного висновку.

Як слідує із роз`яснення ВС, запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про запобіжний захід. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження. При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру) (п. 8, 9 Листа ВС від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22).

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 років до 15 років, не працевлаштований, не немає постійного джерела доходу, не має сім`ї, немає міцних соціальних зв`язків, має погашену судимість, та немає постійного місця проживання на території України.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватими, дає підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.

Ризик, який був врахований під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на вказаний ризик, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявному ризику, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Посилання обвинуваченого на неможливість перебування в умовах СІ за станом здоров`я спростовуються довідкою від 02.05.2023 року виданою завідувачем Миколаївської міської медичної частини ЦОЗ ДКВС України Філія ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях, в якій зазначено, що на теперішній час загальний стан ОСОБА_5 задовільний, екстреної медичної допомоги не потребує, в межах СІЗО утримуватися може.

Щодо ризиків зазначених прокурором, а саме передбачених п. 4, 5 ст. 177 КПК України, суду не надано жодного належного доказу на обґрунтування наявності вказаних ризиків.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та задовольнити клопотання прокурора.

Разом з тим, з метою підвищення ефективності відправлення правосуддя, дотримання прав, визначених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.55 Конституції України, якими кожному гарантовано справедливий суд для захисту законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 суд звертає увагу сторони обвинувачення, що відповідно до ч. 2 ст. 615-1 КПК України матеріали кримінального провадження не направлені до Біляївського районного суду Одеської області із обвинувальним актом та в порушення вимог закону прокурор до цього часу не ініцюював питання про відновлення втраченого провадження.

Керуючись ст.ст. 177-178,181, 194, 331, 365 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 09.05.2023 року до 07.07.2023 року, включно в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити на email обвинуваченому, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1