Провадження 1-в/193/109/23
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
25.05.2023 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив та виправився. Вказав, що на волі на нього чекають батьки, які перебувають у глибокому похилому віці, тому потребують його догляду.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, вимоги режиму утримання жодного разу не порушував, тому вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання жодним чином себе з позитивного боку не проявив, вважає недоцільно застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2020 на підставі якого його засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Проте за ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2021 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано і засудженого ОСОБА_5 направлено для реального відбуття призначеного покарання.
Початок строку відбування покарання: 11.01.2022, кінець цього строку: 11.01.2024.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Софіївської ВК-45 16.06.2023 (а.с41) вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 15.01.2022. Відбував покарання у ДУ «Криворізькій установі виконання покарань (№3)», у ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)». За час відбування покарання у вказаних установах характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 10.06.2022, з перервою на лікуванні у ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» з 29.08.2022 по 18.04.2023, продовжив відбувати міру покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)». Протягом часу перебування у вказаній установі теж характеризується посередньо, вимоги режиму відбування покарання дотримується, приймає активну участь у громадському та побутовому житті відділення, заохочень та стягнень не отримував.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті, порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується.
За станом здоров`я не працевлаштований, перебуваючи в ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89)" проходив курс лікування від туберкульозу в лікувальному закладі при колонії. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для їх виконання.
Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов.
У судовому засідання окрім іншого, з`ясовано, що засуджений ОСОБА_5 хворіє, більшість часу проводить на довготривалому лікуванні у медичних частинах виправних колоній.
Між тим, дослідивши матеріали особової справи суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 за увесь час відбування покарання характеризувався постійно лише посередньо, тобто у поведінці засудженого не спостерігається позитивна динаміка до виправлення до того рівня, яка б могла впевнено свідчити про наявність підстав для його умовно-дострокового зільнення, адже такому звільненню можуть підлягати засудженні, які не просто дотримуються режиму утримання, а мають поведінку, яка є взірцем наслідування для інших засуджених.
Крім того, варто зауважити, що згідно матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 раніше неодноразово (7 разів) був засуджений, у тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів і не впереше відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому, до засудженого ОСОБА_5 тричі, у 2006, 2010 та 2013 роках, застосовувалося умовно-дострокове звільнення від покарання і двічі, у 2011 та 2015 роках, його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком. Зокрема, в останнє, за вироком від 27.02.2020 Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до засудженого ОСОБА_5 знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте засуджений не виконував покладені на нього обов`язки, чим порушив умови відбуття іспитового строку, внаслідок чого за ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.11.2021 таке звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасовано, тому викладене свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.
Відтак, судами, під час призначення ОСОБА_5 попередніх покарань, вже неодноразово застосовувалося звільнення від відбування покарання, у тому числі умовно-дострокове, з метою стимулювання засудженого до правослухняної поведінки зі сподіванням, що останній не повернеться до вчинення протиправних діянь, проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не ставав, оскільки після порпередніх таких звільнень від покарання він щоразу вчиняв новий злочин, за такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння кримінальних правопорушень.
Поміж іншого, судом враховано, що через призму введеного в Україні воєнного стану, що призвело до зниження пропозицій роботи на ринку праці та залишення мешканцями Дніпропетровської області для свого порятунку власного житла без належного нагляду, за відсутності у засудженого сталих та міцних соціальних зв`язків, які б стримували та підтримували його на початковому етапі після звільнення, суд вважає, що з огляду на те, що ОСОБА_5 до свого засудження ніде не працював, теперішні часи ще менш сприятливі для працевлаштування, ані ж ті, які засуджений мав після попередніх своїх звільнень, а тому такі обставини можуть спонукати/змусити засудженого вчиняти нові злочини проти власності або у сфері обігу наркотичних речовин.
Таким чином, беручи до уваги викладене, з огляду фактично пасивну поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд дійшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, тому у задоволенні відповідного клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.
У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 04.08.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.
Суддя ОСОБА_1