Справа № 538/956/23
Провадження № 1-кп/538/166/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000167 від 13.03.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Лохвиця, Полтавської області, громадянина України, освіта середня - спеціальна, пенсіонера, одруженого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2023 о 10 год 20 хв ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у приміщенні магазину «Господарчий», що розташований по вул. Шевченка, 4 у м.Лохвиця Миргородського району Полтавської області, помітив комплект килимків для ванної кімнати марки ТМ «Dariana», який висів на шафі у коридорі магазину, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного товару. В подальшому ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності інших сторонніх осіб та будучи переконаним, що за ним ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану запровадженого на території України, викрав новий комплект килимків для ванної кімнати ТМ «Dariana», який належав потерпілому ФОП ОСОБА_5 , після чого покинув приміщення магазину та розпорядився ним на власний розсуд. Відповідно ОСОБА_4 своїми протиправними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків, які згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/4728-ТВ від 15.03.2023 складають 544 грн. 67 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно 4 березня 2023 р. перед обідом перебував в магзині по вул. Шевченка, хотів придбати арматуру, а коли виходив з магазину при виході побачв коврики, і захотів їх взяти собі, про наявність відеокамер не був обізнаний, з вартістю викраденого згоден, розкаявся у вчиненому, коврики повернуті після їх вилучення працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий пояснив, що 4 березня 2023 р. ОСОБА_4 прийшов до його магазину за покупками. Потім він виявив зникнення ковриків, і став переглядати відеозаписи та з`ясував, що їх викрав ОСОБА_4 . Спочатку хотів вирішити питання без звернення до поліції, але самостійно ОСОБА_4 розшукати не зміг, тому і звернувся до поліції. Претензій до обвинуваченого не має, його пробачив, просив суворо не карати.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєне в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи обвинуваченому міру покарання, враховує характер та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є корисливим, відноситься до тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні як на досудовому слідстві так і під час розгляду справи в суді, дані, які характеризують його особу.

Так, за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, він не працює,є пенсіонером, не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується, він не має судимості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжує покарання, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі у виді 5 років позбавлення волі.

При цьому вищевказані обставини, наявна досудова доповідь, відповідно до якої виправлення особи без застосування до неї покарання, пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, можливе, а також думка потерпілого та незначна вартість викраденого, дають суду підстави для висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і тому відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- новий комплект килимів для ванної кімнати марки «Dariana», запакований до поліетиленового мішку чорного кольору, опечатано пояснювальною биркою із підписом експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України, який передано на відповідальне зберігання під розписку власнику майна ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , повернути останньому.

- DVD-R диск із відеозаписами від 04.03.2023 р., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000167, залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1