ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000840 від 04.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, громадянина України, працюючого охоронцем, з базовою середньою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє в Україні до наявного часу, вчинив тяжкі, корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 01 березня 2023 року близько 23.00 год., будучи обізнаним, що діє в умовах воєнного стану, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом подолання огорожі, пройшов до подвір`я за вищевказаною адресою, після чого, шляхом відкриття дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки вчинив крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_7 : зварювального інверторного апарату марки «Байкал», моделі «ИСА-250» синього кольору, вартість якого становить 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) грн.; зварювальної маски марки «Дніпро-М», чорно-червоного кольору, вартість якої становить 346 (триста сорок шість) грн.; 32 (тридцяти двох) електродів марки «Моноліт МР-3», діаметром 3 мм., вартість яких становить 143 (сто сорок три) грн.; 2-х черенків для лопати марки «ЕКО», довжиною по 150 см., вартість яких становить 94 (дев`яносто чотири) грн.; 2-х черенків для лопати марки «ЕКО», довжиною по 100 см., вартість яких становить 80 (вісімдесят) грн; штикової лопати марки «Intertool» 075 кг, вартість якої становить 149 (сто сорок дев`ять) грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1962 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві ) грн.

Крім того, ОСОБА_6 будучи обізнаним, що діє в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, 03.03.2023 року близько 19:00 години через хвіртку в огорожі проник на територію розташування вишки телерадіокомунікаційного зв`язку ТОВ «Лайфсел», за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Бургунка, неподалік перехрестя вулиць Садова та Гагаріна та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, діючи повторно, вчинив крадіжку майна належного потерпілому ОСОБА_8 , а саме акумулятора марки «Westa Forte», жовтого кольору ємністю 200 А/Ч, вартість якого становить 5933 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочинів, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, потерпілі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, доказів та документів, щодо речових доказів, процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 дав суду показання, що дійсно він завідома знаючи, що на території України введено воєнний стан, 01.03.2023 року близько 23.00 год., перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом подолання огорожі, пройшов до подвір`я за вищевказаною адресою, після чого, шляхом відкриття дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки вкрав майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , перелік та вартість якого вірно вказана в обвинувальному акті. Викрадене він переніс до себе до дому і планував використовувати у власних цілях, але потім видав викрадене працівникам поліції.

03.03.2023 року близько 19:00 години через хвіртку в огорожі проник на територію розташування вишки телерадіокомунікаційного зв`язку ТОВ «Лайфсел», за адресою: Херсонська область. Бериславський район, с. Бургунка, вчинив крадіжку акумулятора належного потерпілому ОСОБА_8 . Викрадений акумулятор він відніс до себе до дому та планував використовувати у власних цілях, щоб у нього в будинку було світло. Приблизно через дві години після цього до нього прийшли військові і забрали викрадений акумулятор, оскільки виявили його по камерах відеоспостереження на одному із будинків. При цьому ОСОБА_6 також пояснив, що розумів, вчиняє крадіжку в умовах воєнного стану, з оцінкою викраденого акумулятора він повністю згоден.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів та кваліфікує його дії за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану; за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно в умовах воєнного стану.

При призначенніпокарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні корисливі злочин проти власності, які у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Також обставиною, яка пом`якшує покарання винного ОСОБА_6 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, що полягало у тому, що він самостійно видав викрадене та добровільно розповів про обставини вчинених ним злочинів, активно співпрацював зі слідством, що не заперечувалось та не спростовувалось стороною обвинувачення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), а також враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 року у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням яких є виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої приймається рішення про можливість застосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 361/2382/2016-к.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_6 злочинів, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, дані про особу винного, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки, влаштувався на роботу та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, він має постійні місце реєстрації та проживання, працює та має сімейні стосунки, що не оспорювалось обвинуваченням, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи винному ОСОБА_6 покарання з випробуванням, суд серед іншого враховує, що все викрадене майно повернуто потерпілим, які в свою чергу в поданих суду заявах заявили, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають і не наполягали на реальному позбавленні його волі. Крім того, в даному конкретному випадку суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан, який запроваджено в наслідок віроломного нападу на Україну російською федерацією, який діє і до наявного часу. Населений пункт, в якому проживає обвинувачений певний час перебував під окупацією військових формувань держави агресора, що дійсно могло негативно вплинути як на психологічний, психоемоційний так і матеріальний стан обвинуваченого і, таке скрутне становище, збіг тяжких особистих та інших обставин, можливо й спровокували таку протиправну поведінку ОСОБА_6 . Також суд враховує, усвідомлення обвинуваченим власної протиправної поведінки, тобто обвинувачений ОСОБА_6 демонструє готовність понести заслужене покарання. Тому суд, враховуючи, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, гуманізм одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе без ізоляції суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України визнає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами заступника начальника СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 05.03.2023 року та 11.04.2023 року, а саме, зварювальний інверторний апарат марки «Байкал», моделі «ИСА-250» синього кольору, номер НОМЕР_1 ; звалювальну маску марки «Дніпро-М» чорно-червоного кольору; саморобні зварювальні клеми сірого кольору з жовтою ізолентою на з`єднанні дротів та клем; 32 електроди марки «Моноліт МР-3» діаметром 3 мм; 2 черенка для лопати марки «ЕКО» довжиною по 150 см; 2 черенка для лопати марки «ЕКО» довжиною по 100 см; 1 штикову лопату марки «Intertool 0, 75 кг.», слід залишити у потерпілого ОСОБА_7 ; акумулятор марки «Westa Forte» жовтого кольору, ємністю 200 А/Ч, на якому наявний серійний номер , слід залишити у потерпілого ОСОБА_8 ; оптичний диск «DVD-R, M-Media, 4,7 GB» з двома відеозаписами з камер відеоспостереження, визнаний речовим доказом постановою т.в.о. слідчого СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 23.03.2023 року, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 1580/23 від 12.04.2023 року у сумі 220 грн. та витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 1297/23 від 11.03.2023 року у сумі 320 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочинів (за кожним епізодом крадіжок у потерпілого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 ), передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

- зварювальний інверторний апарат марки «Байкал», моделі «ИСА-250» синього кольору, номер НОМЕР_1 , звалювальну маску марки «Дніпро-М» чорно-червоного кольору, саморобні зварювальні клеми сірого кольору з жовтою ізолентою на з`єднанні дротів та клем; 32 електроди марки «Моноліт МР-3» діаметром 3 мм, 2 черенка для лопати марки «ЕКО» довжиною по 150 см, 2 черенка для лопати марки «ЕКО» довжиною по 100 см, 1 штикову лопату марки «Intertool 0, 75 кг.», залишити у потерпілого ОСОБА_7 ;

- акумулятор марки «Westa Forte» жовтого кольору, ємністю 200 А/Ч, на якому наявний серійний номер , залишити у потерпілого ОСОБА_8 ;

- оптичний диск «DVD-R, M-Media, 4,7 GB» з двома відеозаписами з камер відеоспостереження, зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1580/23 від 12.04.2023 року у сумі 220 грн. (двісті двадцять гривень 00 коп.) та витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 1297/23 від 11.03.2023 року у сумі 320 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.), а всього стягнути 540 грн. (п`ятсот сорок грн. 00 коп.)

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

17.08.2023

Єдиний унікальний номер справи: №522/9970/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2218/23

Головуючий суддя ОСОБА_1