Справа № 203/3329/23
Провадження № 1-кс/0203/2933/2023
УХВАЛА

26 червня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області Криничанського району, с. Бикове, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією в посаді монтажника 3 монтажного відділення 2 монтажного взводу монтажної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000568 від 09.05.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000568 від 09.05.2023 року.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000568 від 09.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як пояснив слідчий, відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремого мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 року №23 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 , призваного за мобілізацією, призначено на посаду монтажника 3 монтажного відділення 2 монтажного взводу монтажної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення. Проте 21 березня 2023 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував поза її межами до 13.06.2023 року.

15 червня 2023 року солдату ОСОБА_4 було вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині клопотання, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Також слідчий зазначив, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру суспільного інтересу, що превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на викладене вище, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах гауптвахти без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 16.06.2023 року, судову справу №203/3329/23, провадження №1-кс/0203/2933/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 16.06.2023 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 10:30 годину 19.06.2023 року.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року було застосовано привід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №0000568 від 09.05.2023 року, у судове засідання на 09:40 годину 20.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У чергове судове засідання 20.06.2023 року з розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року було задоволено клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000568 від 09.05.2023 року та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 36 годин для подальшого його приводу до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання 26 червня 2023 року з`явились прокурор та підозрюваний.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав вимоги клопотання та просив суд його задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення застави строком на 60 днів, підстави звернення до суду з клопотанням пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Також прокурор пояснив, що догляд за хворою матір`ю підозрюваного може здійснювати також і його сестра, та відносно підозрюваного були складені адміністративні протоколи у зв`язку з перебуванням в стані алкогольного сп`яніння та порушенням громадського порядку.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він отримував повідомлення про підозру та клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та бажає захищати себе самостійно. Він не погодився із клопотанням слідчого, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що ризики сторони обвинувачення є недоведеними, хоча повідомлення про підозру є обґрунтованим. При цьому підозрюваний пояснив, що він бажає продовжувати військову службу, самостійно прибув до слідчого, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, бо самовільно залишив розташування військової частини, у зв`язку з хворобою матері.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000568 від 09.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За відомостями з Витягу з ЄРДР, до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надійшло повідомлення, відповідно до якого 21.03.2023 року солдат ОСОБА_4 в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та до теперішнього часу не повернувся, його місцезнаходження, невідоме.

Відповідно до витягу з наказу командира НОМЕР_2 окремого мостового батальйону (по стройовій частині) від 22.03.2022 року №23, солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду монтажника 3 монтажного відділення 2 монтажного взводу монтажної роти, ВОС 940267Т, шпк «солдат», та з 22.03.2022 року зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.03.2023 року №130 «Про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 », було доручено проведення службового розслідування заступнику командира монтажної роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.03.2023 року №81, 21.03.2023 року солдат ОСОБА_4 , монтажник 3 монтажного відділення 2 монтажного взводу монтажної роти, самовільно залишив військову частину.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 07.04.2023 року №157, у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.05.2023 року №144, з 09.05.2023 року солдата ОСОБА_4 було звільнено від займаної посади та зупинені виплати грошового забезпечення.

15.06.2023 року о 16:00 годині ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

15.06.2023 року о ОСОБА_4 було вручене клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також у ході судового засідання судом безпосередньо були досліджені письмові докази: повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, акт службового розслідування, витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 , протоколи допитів свідків, з`явлення із зізнанням ОСОБА_4 , протокол допиту підозрюваного.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було продовжено.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового розгляду клопотання обставин кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на обізнаність підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, те, що підозрюваному відомі свідки, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідків, з якими він проходить військову службу, а також те, що підозрюваний самовільно залишив військову частину з 21.03.2023 року та не виявляв бажання повернутися на місце військової служби та продовжувати її до 13.06.2023 року, коли самостійно з`явився до військової частини, а в подальшому до слідчого. При цьому суд бере до уваги поведінку підозрюваного після направлення до суду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який не з`являвся у судові засідання без поважних причин, до нього було застосовано привід та надано слідчому дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу у судове засідання для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, суд беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахування попередньої поведінки підозрюваного; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими підозрюваний проходить військову службу, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Також при обранні запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного (відсутність хронічних захворювань, які б були підставою для звільнення від подальшого відбування покарання), те, що підозрюваний не має протипоказань до утримання під вартою, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, те, що він прибув самостійно до військової частини, а в подальшому до слідчого, проте переховувався від органу досудового розслідування та суду, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, бере до уваги вимоги ч. 8 ст. 176 та ч. 4 ст. 183 КПК України, за якою під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, та з урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000568 від 09.05.2023 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 15.08.2023 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 15.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 26.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1