Справа № 367/3273/23
Провадження №1-кс/367/519/2023
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000810 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клавдієво, Бородянського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз вироком Бориспільського міського суду Київської області від 13.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 09.03.2023 по відбуттю покарання.

в с т а н о в и в :

17.05.2023 року слідчий СВ відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно клопотання у провадженні СВ ВП №2 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000810 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 15.05.2023 близько 12:48 год. ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обґрунтовано підозрюється у повторному вчиненні нового умисного кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Встановлено, що 15.05.2023 близько 12 год. 48 хв. ОСОБА_4 з метою придбання продуктів харчування прибув до приміщення магазину ТОВ «ЕКО» за адресою: Київська область Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Грибоєдова, 13. При цьому, останній перед входом до торгових рядів вказаного магазину підійшов до камер зберігання особистих речей відвідувачів магазину та помістив свою ручну поклажу в камеру схову № 12. Після цього ОСОБА_4 , зачинивши вказану камеру схову ключем на замок, попрямував до торгового залу вищевказаного магазину. Завершивши здійснення покупок ОСОБА_4 цього ж дня, а саме 15.05.2023 близько 12 год. 50 хв. вийшов за лінію касового контролю вищевказаного магазину та підійшов до вищевказаних камер схову.

У цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що у інших камерах схову вказаного магазину тимчасово зберігаються речі інших його відвідувачів, достовірно розуміючи, що доступ до вказаних речей обмежено від сторонніх осіб шляхом закриття вказаних камер схову на замок, вищевказані речі не загублені їх власниками та не вийшли із їх власності та фактичного володіння, виник умисел на крадіжку майна із вказаних сховищ (камер тимчасового зберігання речей) в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, незаконно, шляхом підбору ключа та застосувавши фізичну силу відкрив камеру схову №11, яка розташована при вході до вищевказаного магазину, таким чином незаконно проник до сховища, де виявив та таємно викрав сумку жіночу типу «рюкзак», виконану зі шкіряного матеріалу, чорного кольору, з одним основним відділенням та накладною кишенею на лицьовій частині, зверху ручка для носіння та два регульованих шкіряних ременя, застібка блискавка, розміром 24x27см, та шириною 10 см., вартістю 719 грн., що належить ОСОБА_7 та в якій зберігались біжутерія, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.

Після цього, ОСОБА_4 з вищевказаною викраденою сумкою з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 719 (сімсот дев`ятнадцять ) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникнення у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 15.05.2023 о 21:46 год. (фактичний час затримання 19:30) затримано у порядку ст. 208 КПК України та 16.05.2023 о 18:15 год. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникнення у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Клавдієво, Бородянського району Київської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимий, останній раз вироком Бориспільського міського суду Київської області від 13.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 09.03.2023 по відбуттю покарання.

Санкція частини ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавленням волі, та відповідно до ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 15.05.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання за фотознімками з ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 16.05.2023; протоколом огляду предметів з потерпілою ОСОБА_7 ; іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

У ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного його розслідування у розумні строки виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, та покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

У підозрюваного ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він не одружений, дітей не має, не має місця роботи або навчання, тобто не має законного джерела заробітку.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час з метою уникнення кримінальної відповідальності, а застосування до ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити уникнення ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки із показів потерпілої встановлено, що у сумці, яка була викрадена знаходились золоті вироби та грошові кошти, місцезнаходження яких на теперішній час встановлюється.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, знаючи про місце роботи потерпілої та свідка, може незаконно впливати на них змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, має велике коло знайомих та друзів, яких може підбурити надати неправдиві показання щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а саме створити собі псевдо алібі.

Зважаючи на вказане, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та маючи не зняту і не погашену судимість повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про систематичність злочинних дій, та підтверджує наявність вказаного ризику.

Лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам.

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

В силу ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що обвинувачений відбувши покарання уже знайшов собі роботу, працює, але неофіційно, співпрацює з органами досудового розслідування, зокрема з`являється на їх виклики. Ризики, зазначені прокурором є уявними. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту та надати можливість працювати та відшкодувати шкоду за місцем реєстрації обвинуваченого: АДРЕСА_1 , крім того, прокурором не доведено, що інший більш мякий запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Прокурор ОСОБА_9 заперечив щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку учасників процесу, вважаю, клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування отримано вагомі докази про те, що злочин скоїв підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 16.05.2023 року о 18год. 15хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість вчиненого злочину, відсутністю стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, дітей не має, не має місця роботи або навчання, не має законного джерела заробітку, тобто існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Але вказаний ризик прокурором не доведений. У матеріалах провадження, наданих слідчому судді, відсутні достатні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_4 , може виїхати за межі свого місця проживання. Даний ризик обґрунтовується тільки тяжкістю інкримінованого злочину.

Прокурором не доведено існування ризику того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Оскільки, в матеріалах справи наявні протоколи допитів потерпілої та свідків, які вже надали свої покази.

Прокурором також не доведено ризик, згідно з яким ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей , що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки із показів потерпілої встановлено, що у сумці, яка була викрадена знаходились золоті вироби та грошові кошти, місцезнаходження яких на теперішній час встановлюється.

Також доведено існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та маючи не зняту і не погашену судимість повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про систематичність злочинних дій, та підтверджує наявність вказаного ризику.

Прокурором не доведено, з урахуванням особи підозрюваного, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання доведеним ризикам, тобто не доведені обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбачено ч. 4 ст. 185 КК України, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000810 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобово покидати місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 17.05.2023 року.

Закінчення строку дії ухвали 15.07.2023 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Копію ухвали надіслати до СВ відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області для постановки підозрюваного на облік та здійснення за ним контролю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 18.05.2023 року о 10-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1