Справа № 299/717/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захистників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 186 КК України,-

встановив:

Органом досудового розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 186 КК України.

До початку судового засідання до суду було подано клопотання захистника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_16 мотивані тим, що обвинувальний акт направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, а тому просять провадження по справі закрити.

Прокурор, заперечуючи таким доводам, вважав, що обвинувальний акт направлений до суду в межах строку досудового розслідування і в діях обвинувачених є склад кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 190 КК України.

Положеннями кримінального процесуального закону закріплених у ст.ст.219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно зі статтею 113 КПК, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справахКарт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18).При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК).

Згідно з пунктом 4 частини 3статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Враховуючи, що при обчисленні строків днями не береться до уваги той день,від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (частина 5 статті 115 КПК)), відлік яких продовжується з моменту виконання приписів частини 9 статті 290 КПК, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 24 липня 2018 року.

Тобто, прокурор склав, затвердив обвинувальний акт, вручив стороні захисту та звернувся з обвинувальним актом до суду в межах строку досудового розслідування: строк досудового розслідування.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Отже, зазначене є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ, так як особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Перевірка судом першої інстанції дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Оскільки, доводи прокурора про те, що орган досудового розслідування жодних порушень строків досудового розслідування, зазначених у ст. 219 КПК, не допустив та всі процесуальні дії виконані в строки, передбачені законом, знайшли своє підтвердження суд вважає заявлені клопотання необґрунтованими.

Керуючись ст. 116, 219, 278, 279, 284, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні клопотань захистника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_16 , про закриття кримінального провадження № 0000090 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 . за ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 186 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Суддя Юрій ГЕЦКО