Провадження 1-кп/193/116/23
В И Р О К

іменем України

11 вересня 2023 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000170 від 17.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком від 09.01.1985 року Жовтневого районного суду міста Кривий Ріг за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22 листопада 1988 року;

-вироком від 09.12.1991 року Криворізького районного суду м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком від 05.09.1995 року Інгулецького районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком від 17.11.1997 року Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 11.09.1998 року згідно Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;

-вироком від 03.08.1999 року Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком від 09.01.2004 року Кіровського районного суду міста Дніпропетровськ за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком від 24.03.2008 року Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 06.01.2011 року по відбуттю строку покарання;

-вироком від 24.05.2012 року Долинського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком від 19.06.2012 року Устинівського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.08.2016 року по відбуттю строку покарання;

- вироком від 10.07.2017 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст.15- ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.09.2020 року з П`ятихатської ВК №122 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 24.02.2022 р. по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.07.2023 близько о 09:00 годині приїхав маршрутним таксі з Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна для отримання грошових коштів на проживання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прийшов до адміністративної будівлі комунального підприємства Софіївська центральна лікарня Софіївської селищної ради, яка розташована за адресою: Криворізький район, сел. Софіївка, вул. Карпенка, 1 та піднявшись сходами на другий поверх звернув увагу, що двері до кабінету № 20 лікаря-ендокринолога відчинені, умисно, діючи таємно, повторно, розуміючи те, що на території України Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на підставі Указу Президента України запроваджено військовий стан, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов в середину кабінету № 20, де здійснює прийом пацієнтів ОСОБА_6 , лікар-ендокринолог КП Софіївська ЦЛ'' Софіївської селищної ради, відкрив рюкзак червоного кольору, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: лаковий гаманець зеленого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3002/23 від 21.07.2023 становить 696 грн. 80 коп., з грошовими коштами в сумі 1400 гривень (1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом 100 гривень). Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2096,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Між прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому в порядку ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, 31 липня 2023 року укладена угода про визнання винуватості зі згоди потерпілої ОСОБА_6 ..

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення вказаної угоди.

Згідно угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно, визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, надав пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.75, пунктів 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб і у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе повністю винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого та просив затвердити укладену угоду.

Потерпіла в підготовче судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій морального та матеріального характеру не має.

Суд, шляхом заслуховування думки сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.4 ст.185 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66,67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання. На даний час обвинувачений перебуває за місцем реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду по кримінальному провадженню №0000170 від 17.07.2023 року про визнання винуватості, укладену 31 липня 2023 року між прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 , п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: гаманець зеленого кольору лаковий, грошові кошти у сумі 1400 гривень (номіналом - 1000 грн., 200 грн., 100 грн. -2 шт), пластикові картки банку «Пумб», «ПриватБанк» та «Ощадбанк», пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_6 передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити власнику потерпілій ОСОБА_6 ..

Матеріали кримінального провадження № 0000170 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1181/23 (провадження №1-кп/193/116/23).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того, засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1