ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1059/23 Справа № 203/2928/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.04.2023 року клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задоволено частково та в рамках кримінального провадження №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України (далі- КК) накладено арешт на автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження цим майном.

В іншій частині клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону та грубим порушенням законних прав та інтересів власника майна.

В обґрунтування зазначає, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2023 року було задоволено клопотання прокурора та в рамках кримінального провадження №0000034 накладено арешт на автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Натомість ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2023 року вищевказану ухвалу слідчого судді було скасовано та вирішено негайно повернути автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власнику ОСОБА_7 . В своєму рішенні апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для накладення арешту відсутні, майно не є речовим доказом, підозрюваний даним майном не користувався, воно не містить сліди злочину, прокурор не заявляв про необхідність та підстави спеціальної конфіскації майна, а слідчий суддя перебрав на себе не властиві йому функції сторони обвинувачення, тим самим вийшов за межі своєї компетенції та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

17.03.2023 року прокурор знову подав клопотання про накладення арешту на майно, щодо якого в цьому ж кримінальному провадженні вже вирішено питання, приховав факт вирішення питання по вказаному автомобілю та по тексту клопотання посилався лиш на те, що було проведено обшук транспортного засобу і наразі є необхідність в накладенні арешту на нього, як на тимчасово вилучене майно.

Під час судового засідання нею було подано слідчому судді заперечення на нове клопотання прокурора та надано копію ухвали апеляційного суду, однак слідчий суддя ігноруючи позицію Дніпровського апеляційного суду повторно наклав арешт щодо якого питання вже вирішено.

Вважає, що прокурор не мав права здійснювати нові спроби накладення арешту на транспортний засіб, оскільки подав клопотання у тому ж кримінальному провадженні, з тих самих підстав, без виникнення нових обставин.

Крім того, звертає увагу, що майно, питання про арешт якого постановлено прокурором, відповідно до ч.1 ст.167 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) не є тимчасово вилученим майном, оскільки питання про його арешт вже вирішено та воно в будь-якому випадку не могло бути задоволено, а також, що прокурором всупереч вимогам ч.3 ст.169 КПК після отримання судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна негайно не вжито заходів щодо виконання судового рішення та не повідомлено про його виконання слідчому судді.

Водночас, адвокат посилається і на порушення прокурором строків звернення із клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке відповідно до положень абзацу 2 ч.5 ст.171 КПК повинно бути подано протягом 48 годин після його вилучення, а не через 44 дні.

Також в поданій апеляційній скарзі апелянт вказує, що вилучений автомобіль не відповідає критеріям речового доказу, відповідно до ст.98 КПК, оскільки подане клопотання не містить інформації, які конкретно відомості або сліди містить вилучений автомобіль, яким чином він міг бути використаний у якості знаряддя злочину в даному кримінальному провадженні з огляду на фабулу викладеної підозри, в якій даний автомобіль не фігурує.

При цьому, вважає, що відносно вищевказаного автомобілю також не може бути застосовано і спеціальну конфіскацію, так як його придбала ОСОБА_7 , це її власність та вона не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, адвокат просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2023 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК.

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від поданої апеляційної скарги в порядку ст.403 КПК відмовився і ця відмова прийнята апеляційним судом.

В судове засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду прокурор ОСОБА_10 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_11 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та повернути майно його власниці, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано з огляду на таке.

Обґрунтовуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та накладаючи арешт на автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність правової підстави накладення арешту на майно, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК, з метою збереження речових доказів, оскільки оцінка доводам прокурора щодо значення вилученого автомобіля «JEEP WRANGLER», д.н.з. НОМЕР_2 вже була надана в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

У той же час слідчий судді в оскаржуваній ухвалі, посилаючись на положення п.2 ч.2 ст.170 КПК, зазначив, що даний транспортний засіб набутий в період можливого вчинення кримінального правопорушення та за кошти від вчинення кримінального правопорушення, а тому таке майно відповідає критеріям ст.96-2 КК і може бути об`єктом спеціальної конфіскації. Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що власницею майна чи її представником взагалі не надано документу, на підставі якого було здійснене придбання відповідного автомобіля (договору купівлі-продажу чи дарування, довідки-рахунку, вантажної митної декларації тощо), при цьому, згідно наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, доходи ОСОБА_7 за останні роки формувались переважно від продажу вартісного рухомого майна, для придбання якого вона не мала відповідних надходжень в попередні періоди.

Між тим з такими висновками слідчого судді не погоджується колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000034 від 31.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК (а.с.69-73).

10 лютого 2023 року у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року було проведено санкціонований обшук транспортного засобу автомобілю марки «JEEP WRANGLER», VIN: НОМЕР_4 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб автомобіль марки «JEEP WRANGLER», VIN: НОМЕР_4 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ; технічний паспорт на автомобіль марки «JEEP WRANGLER», д.н.з. НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 в якості речових доказів у КП №0000034.

10.02.2023 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК (а.с.61-68).

Згідно реєстраційної скартки ТЗ власником автомобіля JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 (а.с.60).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року в рамках кримінального провадження №0000034 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК було накладено арешт на автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Однак ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року вищевказану ухвалу слідчого судді скасовано, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорту № НОМЕР_3 та зобов`язано негайно повернути вказане майно власнику ОСОБА_7 (а.с.107-112).

Натомість, всупереч вимогам ч.3 ст.169 КПК, прокурор після отримання рішення Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2023 року про повне скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно не вжив заходів щодо його виконання, не повернув майно власниці ОСОБА_7 та не направив повідомлення про виконання рішення апеляційного суду слідчому судді.

Крім того, в порушення вимог ч.5 ст.171 КПК, прокурор, за відсутністю нових обставин, які б давали йому право ініціювати перед судом вирішення питання про накладення арешту на майно. повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт того ж тимчасово вилученого майна (а.с.1-9) та у тому ж кримінальному провадженні № 0000034 від 31.01.2020, питання про арешт якого вже було вирішено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2023 року та в арешті якого було відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що прокурор не мав права повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , на що не звернув належної уваги слідчий суддя.

Водночас, апеляційний суд враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, у рішенні «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 р.) ЄСПЛ визначено, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності. Отже, позбавлення права власності, розпорядження чи користування своїм майном, у тому числі і тимчасове може мати місце тільки на умовах, передбачених законом».

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та вказують на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, яких припустився слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна, що відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.411 та ч.1 ст.412 КПК, є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2023 року про арешт майна скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000034 за знаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 та ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року про арешт майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України, а саме: автомобілю марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , та технічного паспорту № НОМЕР_3 .

Автомобіль марки JEEP WRANGLER, VIN: НОМЕР_1 , 2018 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , та технічний паспорт № НОМЕР_3 негайно повернути власнику ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4