ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1020/20

Номер рядка у звіті 227

16 червня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000147 від 05.02.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , особою з інвалідністю не являється, депутатом будь якого рівня, учасником бойових дій не являється, працюючого водієм в ТОВ «Оллпрайс», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 04.02.2020 року, близько 08 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в м. Золотоноша по вул. Шевченка, зі сторони центру міста в напрямку до м. Черкаси, проїжджаючи поблизу повороту до вулиці Соборної, в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому вже перебував пішохід, не зменшив швидкість, та не зупинив транспортний засіб, яким він керував на той момент, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Шевченка в межах пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-8-02/41 від 07.02.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови та грудної клітки, що ускладнились травматичним шоком, від яких 06.02.2020 року знаходячись в Золотоніській ЦРЛ померла.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог пунктів 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно з висновком експерта № 4/314 від 24.04.2020 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 04.02.2020 близько 08-00 год. він їхав на автомобілі «Славута» по вулиці Шевченка в місті Золотоноша зі сторони центру в сторону Черкас, в районі церкви, і на переході збив людину. Була ясна суха погода, дорожне покриття було сухе. Коли він побачив, що жінка впала на капот, то зупинився. Зупинились ще автомобілі, повиходили водії, хтось почав телефонувати в поліцію та швидку допомогу. Йому сказали не чіпати жінку, щоб не нашкодити їй. Потім приїхала поліція та швидка допомога. Оскільки він заважав руху, то відкотив автомобіль. Вказав, що жінку збив на пішохідному переході, а зупинився вже за переходом. Вину в скоєному визнав повністю, щиро каявся, зазначив, що шкоду потерпілій повністю відшкодував. Просив не позбавляти його волі та прав керування, оскільки він втратить роботу.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що зранку вона збиралась на роботу, їй подзвонили та повідомили, що збили її маму. Коли вони приїхали на місце ДТП, то там мами вже не було, був тільки обвинувачений. Коли вони приїхали в приймальний покій, то мама лежала біля КТ-кабінету в масці. Її забрали в реанімацію , а ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла не приходячи до тями. Вказала, що обвинувачений приходив до них під реанімацію, говорив, що не хотів, щоб так сталось. Представник потерпілої та потерпіла зазначили, що моральні і матеріальні збитки відшкодовані. Цивільний позов просили залишити без розгляду. Просили обрати міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, з застосуванням статті 75 КК України. Щодо позбавлення прав покладались на розсуд суду.

Окрім визнання вини зі сторони обвинуваченого, його вина повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що вона того дня о 08 ранку була на зупинці. Виходячи на пішохідний перехід біля церкви вона побачила, що їде машина, зрозуміла, що встигне перебігти. Коли переходила перехід, то почула, як закричала жінка. Коли обернулася, то побачила, що позаду лежить жінка на дорозі. Зупинився автомобіль, чоловік з автомобіля підбіг до жінки, ще з двох машин повиходили люди і підійшли. Вона постояла хвилин п`ять і пішла. Вказала, що не бачила, як машина збивала жінку. Також свідок на задані питання зазначила, що автомобіль їхав з лівої сторони, а сонце світило з правої від неї. Машина була далеченько і з якою швидкістю рухалась, вона сказати не може, але їхала наче не швидко;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що 04.02.2020 року вона бігла на автобус на 08-05 год. і переходила дорогу по вулиці Соборній. Коли йшла до повороту, то побачила як потерпіла переходила на пішохідному переході, доходила до бордюра і її збила машина, тоді вона закричала. Потім вона викликала швидку, яку довго чекали. Жінка лежала на переході, повернута до зупинки. Водій зупинився на повороті та підійшов до жінки. В той день було дуже сонячно і морозно. На запитання вказала, що водій їхав не швидко, збив потерпілу на пішохідному переході, а впала вона трохи далі. Ознак сп`яніння у водія не було. На жінці вона не бачила травм, але в неї було біле обличчя, тому вона зрозуміла, що потерпіла вдарилась головою. Вона дочекалась поліцію, швидку, дала свідчення і знайомі підвезли її на роботу.

- Витягом з ЄРДР;

- Даними рапорту № 868 від 04.02.2020;

- Даними протоколу огляду місцевості від 04.02.2020 з схемою місця ДТП та таблицею зображень;

- Даними висновку щодо результатів медичного огляду від 04.02.2020;

- Даними протоколу огляду місця події від 06.02.2020;

- Даними рапорту № 937 від 06.02.2020;

- Даними висновку експерта № 05-8-02/41 від 07.02.2020, згідно з яким смерть ОСОБА_8 , настала від тупої поєднаної травми голови та грудної клітки, що ускладнилась травматичним шоком;

- Даними копії лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 07.02.2020;

- Витягом з ЄРДР;

- Даними постанови про визнання та приєднання в якості речового доказу від 07.04.2020;

- Даними висновку експерта № 4/265 від 09.04.2020;

- Даними висновку експерта № 4/314 від 24.04.2020, згідно з яким в діях водія ОСОБА_6 , вбачається невідповідність вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази судом не досліджувались.

Згідно з ч.ч.1, 2 та 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеним пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_6 , тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом було досліджено дані, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дружину та малолітню доньку, 2011 р.н., на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З наявної в матеріалах провадження досудової доповіді вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; вказаний злочин є необережним; дані про особу обвинуваченого: який раніше не судимий, має позитивні характеристики; з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання; наявність тяжких наслідків від вчиненого злочину у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 , які є незворотними та невиправними, а також позицію потерпілої та її представника, які вважали, що подальше виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, суд зазначає наступне.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтвердили в судовому засіданні, та надали розписку від 22.03.2023р., що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого за фактом даного ДТП не мають, матеріальна та моральна шкода потерпілій відшкодована повністю. Заявлений цивільний позов просили залишити без розгляду.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що потерпіла (цивільний позивач) не підтримує заявлений позов, то він на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Підтверджені документально процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення експертиз, що становлять 3269,00 грн. підлягають стягненню, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід під час судового розгляду не обирався/не продовжувався.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 368-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 3269,00 грн. процесуальних витрат на користь держави.

Речові докази по справі:

- автомобіль «ЗАЗ 110307-42», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в розпорядженні власника.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1