Справа № 464/3322/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/721/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу директора ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року про накладення арешту на майно,

з участю адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою накладено арешт на приміщення магазину будівельно-господарських товарів, загальною площею 1284,3 кв.м., м. Львів, пр. Червоної Калини, 105 (реєстраційний номер 101), яке перебуває у власності ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів», шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, директор ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на приміщення магазину будівельно-господарських товарів, загальною площею 1284,3 кв.м., м. Львів, пр. Червоної Калини, 105 (реєстраційний номер 101), яке перебуває у власності ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів», шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликаються на те, що приміщення магазину будівельно-господарських товарів, загальною площею 1284,3 кв.м., що знаходяться за адресою:м. Львів, пр. Червоної Калини, 105 (реєстраційний номер 101), не відповідає будь-якій з ознак речових доказів, що наведені у ч.1 ст.98 КПК України.

Також зазначає, що арешт шляхом позбавлення права на розпорядження приміщеннями магазину є обтяжливим для ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів» способом арешту, який призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що відділом поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000 від 18.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.05.2023р. приміщення магазину будівельно-господарських товарів, загальною площею 1284,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 105 (реєстраційний номер 101), яке перебуває у власності ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так,ч.2ст.170 КПК України передбачає,що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні(якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри увчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність(якщо арешт майна накладається у випадках,передбачених пунктами3,4частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 2частини другої статті 170цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням,неправомірної вигоди,яка отримана юридичною особою(якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України правильно зазначив, що такий арешт нерухомого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики відчуження.

Окрім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу директора ТзОВ «1001 Дрібниця-Сихів» ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді