Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/415/23
Провадження № 1-кп/490/19/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-20 липня 2012 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 4 років позбавлення волі; на підставі статті 75 цього Кодексу ухвалювалось про звільнення від відбування покарання з випробуванням;

-24 лютого 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього та попереднього вироків остаточно - до 04 років 06 місяців позбавлення волі;

-18 березня 2016 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 121, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 262, частиною 1 статті 263 частиною 1 статті 296 Кримінального Кодексу України - до 09 років позбавлення волі без конфіскації майна, а за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які він був засуджений попередніми вироками остаточно - до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна, був звільненим 24 травня 2022 року по відбуттю строку покарання

а також

-16 лютого 2023 року - Корабельним районним судом міста Миколаєва - за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 05 років позбавлення волі;

-20 березня 2023 року - Корабельним районним судом міста Миколаєва - за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - за сукупністю цього злочину та злочину, за який він був засуджений вироком від 16 лютого 2023 року - до 05 років 01 місяця позбавлення волі;

-05 липня 2023 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 357 Кримінального Кодексу України до 05 років позбавлення волі, а за сукупністю цього злочину та злочинів, за які він був засуджений вироком від 20 березня 2023 року до 06 років позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан

Під час дії військового стану ОСОБА_6 :

-будучи засудженим:

-20 липня 2012 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України;

-24 лютого 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-18 березня 2016 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - зокрема, за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України

та маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за їх вчинення

-вчинивши, зокрема, 25 вересня 2022 року, 10, 26 листопада 2022 року та в період часу з 26 листопада по 01 грудня 2022 року злочини, передбачені частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України (за вчинення якого наразі є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року)

вчинив ще три злочини проти власності за таких обставин.

1. 09 грудня 2022 року близько 10:00 години (більш точного часу встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні супермаркету "Сільпо", розташованого у будинку 82 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві, з метою протиправного заволодіння вилучив з полиці належні ТОВ "Сільпо-Фуд":

-пляшку алкогольного напою "Fireball" об`ємом 1 літр вартістю 219,36 грн.;

-пляшку алкогольного напою "Jack Daniels" об`ємом 0,7 літрів вартістю 639,06 грн.

та сховав їх під одяг.

За вчиненням цих дій він був поміченим ОСОБА_7 , але, усвідомлюючи це, свої злочинні дії не припинив та, утримуючи вилучене майно при собі, вибіг через вхідний турнікет, не розрахувавшись за товар.

Цими діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ "Сільпо-Фуд" матеріальну шкоду у загальному розмірі 858 грн. 42 коп.

2. На початку грудня 2023 року (більш точного часу встановити не надалось можливим) він же, перебуваючи в районі розташованого на території ринку " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (місто Миколаїв, вул. 3-Слобідська, 56) магазину "Іграшки", вирішив таємно заволодіти чужим майном

Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вилучив з цього магазину належну ФОП " ОСОБА_8 " дитячу іграшкову машинку на радіокеруванні "Racing Police" вартістю 1.028,50 грн.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ФОП " ОСОБА_8 " матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.028 грн. 50 коп.

3. 04 січня 2023 року близько 11: 00 год. (більш точного часу встановити не надалось можливим) він же, проходячи повз приміщення магазину "Фіалка", розташованого у будинку АДРЕСА_1 , вирішив таємно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив з розташованого біля входу до цього магазину манекену зимову куртку марки "Decently, Create by emotion" розміром 48 (XL) вартістю 2.615 грн.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду у загальному розмірі 2.615 грн. 00 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

-по епізоду від 09 грудня 2022 року - за частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану;

-по решті епізодів - за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважав вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просив призначити обвинуваченому покарання за злочин, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження - в межах санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України, а остаточне покарання за сукупністю цих злочинів - за правилами частини 1 статті 70 цього Кодексу шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, просив призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, за які він засуджується цим вироком, та злочинів, за які він є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року - за правилами частини 4 статті 70 цього Кодексу, із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

2. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

Свою поведінку пояснив тим, що вживав наркотичні засоби, для придбання яких й вчиняв вказані в обвинуваченні злочини.

3. Потерпілі у судові засідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомляли.

Враховуючи, що в цьому випадку за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на підставі статті 325 Кримінального Процесуального Кодексу України розглянув справу за їх відсутності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І……З відомостей, що містяться у залучених до матеріалів кримінального провадження довідці ІЦ № 52-21022023/48001 від 23 лютого 2023 року та копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 :

-засуджувався:

-20 липня 2012 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України;

-24 лютого 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-18 березня 2016 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - зокрема, за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України

-вчинив, зокрема, 25 вересня 2022 року, 10, 26 листопада 2022 року та в період часу з 26 листопада по 01 грудня 2022 року злочини, передбачені частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України

При цьому матеріали кримінального провадження доводять, що:

-вказані судимості не є ані - знятими, ані - погашеними у встановленому законом порядку;

-станом на початок грудня 2022 року строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок 25 вересня 2022 року, 10, 26 листопада 2022 року та в період часу з 26 листопада по 01 грудня 2022 року не сплинули

ІІ......Про вчинення ОСОБА_4 злочину 09 грудня 2022 року свідчать такі досліджені судом докази.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно 09 грудня 2022 року перебував у магазині "Сільпо", де вирішив вкрасти алкогольні напої.

З цією метою він взяв з полиці вказані в обвинувальному акті напої, сховав їх під одяг та вибіг із ними з магазину.

На уточнююче запитання суду обвинувачений зазначив, що під час вчинення цього злочину усвідомлював, що його дії щодо вилучення напоїв помітили працівники магазину, але продовжив вилучення товару.

Враховуючи, що наведені покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин викрадення ОСОБА_4 алкогольних напоїв.

2. З залученого до матеріалів кримінального провадження Акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей, складеного ТОВ "Сільпо-Фуд" 09 грудня 2022 року, вбачається, що:

-вартість викраденої пляшки алкогольного напою "Fireball" об`ємом 1 літр становить 219,36 грн.;

-вартість викраденої пляшки алкогольного напою "Jack Daniels" об`ємом 0,7 літрів становить 639,06 грн.

Цю вартість викраденого майна обвинувачений не оспорює.

З урахуванням наведеного обставини викрадення ОСОБА_4 алкогольних напоїв в магазині "Сільпо" та вартість викраденого майна суд вважає доведеними.

ІІІ......Про вчинення ОСОБА_4 викрадення куртки та іграшки свідчать такі досліджені судом докази.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно

-на початку грудня 2023 року на ринку "Юліана" викрав дитячу іграшкову машинку на радіокеруванні;

-04 січня 2023 року з магазину "Фіалка" викрав з зимову куртку

Обвинувачений також підтвердив, що обставини скоєння ним крадіжок в обвинувальному акті вказані вірно.

Враховуючи, що покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин викрадення ОСОБА_4 куртки та іграшки, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

2. Щодо вартості викраденого майна суду надані такі докази.

2.1. З висновку експерта № CЕ-19/115-23/2391-ТВ від 24 лютого 2023 року вбачається, що вартість дитячої іграшки - машинки на радіокеруванні "Racing Police" - становить 1.028,50 грн.

2.2. З висновку експерта № CЕ-19/115-23/1197-ТВ від 31 січня 2023 року вбачається, що вартість жіночої куртки марки "Decently " розміром 48 становить 2.615,00 грн.

2.3. Цю вартість обвинувачений не заперечує.

З урахуванням наведеного обставини викрадення ОСОБА_4 куртки та дитячої іграшки та вартість викраденого в кожному випадку майна суд вважає доведеними.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин суд вважає доведеною.

Мотиви зміни обвинувачення.

А......Вирішуючи питання про можливість зміни висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, суд виходе з таких приписів діючого законодавства та настанов судової практики.

І......Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

/частина 1/

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

/частина 2/

До того ж, відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

1. Відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к зробив такий висновок про застосування норм права

Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

3. Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні у справі "Ростовцев проти України" /заява № 2728/16/ зазначив, що

вжите у частині 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України поняття «обставини» … розповсюджувалося лише на фактичні обставини справи та не включало в себе їхню кримінально-правову кваліфікацію.

/пункт 34/

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 756/5578/15-к підтвердила, що таке тлумачення відповідає вимогам національного законодавства та сталої судової практики.

ІІ......Відповідно до статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

/частина 1/

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

/частина 3/

Б......Виходячи з цих дороговказів, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, зазначає наступне.

Висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , органи досудового розслідування та публічне обвинувачення кваліфікували кожен з вчинених ним злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, окремо.

З цього приводу суд відзначає таке.

1. Правила кваліфікації двох або більше діянь є визначеними таким чином.

1.1. Відповідно до приписів статті 32 Кримінального Кодексу України

Повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

/частина 1/

1.2. Відповідно до статті 33 Кримінального Кодексу України

Сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

/частина 1/

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

/частина 2/

1.3. У Постанові від 04 червня 2010 року № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" наголошується на такому:

За змістом статті 32 КК повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони, зокрема, передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК

/пункт 3/

Передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

/пункт 7/

2. З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, відзначає, що кримінальні правопорушення, що передбачені однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України, не утворюють сукупності, з огляду на що підстави для окремої кваліфікації кожного з них є відсутніми.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому випадку:

-кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 стосовно ТОВ "Сільпо-Фуд" (щодо викрадення алкогольних напоїв), повинно отримати окрему кваліфікацію;

-окрема кваліфікація кожного з вчинених ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, що є предметом цього кримінального провадження, є зайвою, а його дії слід кваліфікувати лише за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України із застосуванням кваліфікуючої ознаки "вчинені повторно"

3. Виключення з висунутого ОСОБА_4 обвинувачення повторних посилань про вчинення ним злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, не потягне за собою погіршення становища обвинуваченого.

Навпаки, внаслідок такої кваліфікації його становище покращиться, адже тягне за собою призначення покарання за один злочин, але не за сукупність злочинів.

4. Суд також відзначає, що внаслідок такої зміни обвинувачення фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину порівняно з викладеними в обвинуваченні не змінюються та судом діям ОСОБА_4 не надається нових кваліфікуючих ознак.

Отже, така зміна обвинувачення не матиме наслідком вихід за межі висунутого обвинувачення або ж визнаних сторонами фактичних обставин кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне під час ухвалення цього вироку:

-кваліфікувати кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відносно Тов "Сільпо-Фуд" окремо - за частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України;

-кваліфікувати усі інші вчинені ОСОБА_4 дії лише за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, а повторні посилання на згадану норму з висунутого йому обвинувачення виключити.

Обставини, які пом`якшують покарання

1. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує визнання ним своєї вини та активне сприйняття з боку обвинуваченого у судовому розгляді кримінального провадження

2. Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому злочині.

Але з наявністю такої обставини погодитись неможливо.

2.1. Так, Верховний Суд у своїй послідовній практиці сформулював правову позицію, відповідно до якої

щире каяття "передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження"

/див, окрім іншого, постанову від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19/

2.2. В цьому випадку обвинувачений дійсно свідомо (тобто - повною мірою усвідомивши наслідки такого та завбачаючи можливість отримання суворого покарання) заявив про повне визнання своєї провини та продемонстрував згоду на відбуття передбаченого законом покарання.

2.3. В той же час, жодних дій щодо виправлення наслідків вчиненої крадіжки не вживав.

2.4. До того ж, обвинувачений, визнаючи обставини вчинення ним злочину, жалю із приводу його вчинення не висловив.

2.5. Більше того, крадіжки чужого майна ОСОБА_4 вчиняв систематично; з вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року вбачається, що:

-у період з 01 грудня 2022 року до 04 січня 2023 року він вчинив ще 12 (дванадцять) крадіжок;

-після 04 січня 2023 року він вчинив ще дві крадіжки;

До того ж, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що самостійно свою злочинну діяльність обвинувачений не припинив, припинив її лише в зв`язку із затриманням.

Та такі дії самі по собі з каяттям у вчиненні злочину не сумісне.

Отже, щире каяття в діях ОСОБА_4 є відсутнім, його ставлення до скоєного повною мірою охоплюється визнанням своєї вини активним сприянням у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставини, які обтяжують покарання.

З відомостей, що містяться у залучених до матеріалів кримінального провадження довідці № 52-21022023/48001 від 23 лютого 2023 року вбачається, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2016 року, окрім як за злочини проти власності, ОСОБА_4 засуджувався також за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 121, частиною 1 статті 262, частиною 1 статті 263 та частиною 1 статті 296 Кримінального Кодексу України; судимість за вчинення цих злочинів наразі також не є ані знятою, ані погашеною у встановленому законом порядку.

За такого відповідно до статті 34 Кримінального Кодексу України в його діях наявний рецидив злочинів.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 67 Кримінального Кодексу України ця обставина може бути врахованою судом, як така, що обтяжує покарання обвинуваченого.

При вирішенні питання про те, чи має ця обставина бути врахованою у цьому випадку, як така, що обтяжує покарання, суд враховує таке.

1. Злочини, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, були вчинені менш ніж через рік після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі, де той відбував покарання, зокрема, за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 121, частиною 1 статті 262, частиною 1 статті 263 та частиною 1 статті 296 Кримінального Кодексу України.

2. Далі, поза розумним сумнівом злочин, передбачений частиною 1 статті 296 Кримінального Кодексу України має геть інші предмет та об`єкт, ніж злочини, що є предметом розгляду цього кримінального провадження.

За такого стосовно обставин цього кримінального провадження слід дійти висновку про те, що вчинення в минулому цього злочину само по собі не свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_4 .

3. Стосовно ж злочинів, передбачених частиною 2 статті 121 та частиною 1 статті 262, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України слід зазначити про таке.

3.1. Злочин, передбачений частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України (за який ОСОБА_4 був засуджений вироком від 18 березня 2016 року) був вчинений тим в процесі вчинення злочину проти власності - розбійного нападу.

Отже, обвинувачений продемонстрував поведінку, зміст якої полягав у тому, що він, протиправно вилучаючи чуже майно, є схильним до вжиття додаткових заходів щодо подолання перешкод у його заволодінні; при цьому під час обрання таких заходів він виходе лише з мети власного незаконного збагачення та не зупиняється перед обранням злочинних заходів, що посягають на інші охоронювані законом об`єкти аж до посягання на життя людини.

З огляду на таке суд нагадує, що під час здійснення цього кримінального провадження встановлено, що обвинувачений, протиправно вилучаючи майно з магазину "Сільпо" та будучи поміченим, свої злочинні дії не припинив, але вжив додаткових заходів щодо подолання перешкоди у його /майна/ заволодінні. Отже, під час вчинення кримінального правопорушення, за яке обвинувачений засуджується цим вироком, він, хоча й без настання істотних наслідків, але - продемонстрував ту ж поведінку, за яку вже був засуджений.

Та таке свідчить про істотно підвищену суспільну небезпеку його особи, адже свідчить про те, що його дії щодо вилучення чужого майна за певних обставин можуть становити суттєву загрозу для оточуючих.

3.2. Злочини, передбачені частиною 1 статті 262 та частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України стосуються предмету, який різниться від предметів злочинів, що розглядаються в межах цього кримінального провадження.

В той же час факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого частиною 2 статті 262 Кримінального Кодексу України доводить, що обвинувачений на тлі постійного вчинення злочинів проти власності періодично вчиняє й інші умисні злочини.

Та таке також підвищує суспільну небезпеку особи обвинуваченого.

Наведене у сукупності не дозволяє прийти до висновку про те, що в цьому випадку рецидив злочинів не тягне на собою підвищення суспільної небезпеки особи ОСОБА_4 .

За такого в цьому випадку суд має врахувати рецидив злочину, як обставину, що обтяжує його покарання.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості кожного з вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також - особу винного.

При цьому суд враховує таке.

Щодо ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

А……Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України кожен з вчинених ОСОБА_4 злочинів відноситься до категорії тяжких.

Б……В той же час, характеру тяжкого кожен з цих злочинів набуває лише з огляду на наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення кожного з них в умовах воєнного стану.

І……З цього приводу суд відзначає таке.

1. Запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за злочини проти власності у цей період, законодавець виходив з того, що: "військові дії агресора [що зумовили необхідність запровадження військового стану] в багатьох випадках спрямовані на мирне населення, об`єкти цивільної інфраструктури, що породжує страх за своє життя та здоров`я, змушує людей полишати свої домівки та майно. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі під час запровадження військового стану"1

В той же час, жоден з вчинених ОСОБА_4 злочинів вочевидь не є пов`язаним із використанням зловмисником таких обставин

2. З тексту згаданої пояснювальної записки також вбачається, що метою запровадження такої кваліфікуючої ознаки був захист головним чином - громадян - які з огляду на обставини військового стану стають, зокрема - в матеріальному плані - особливо вразливими.

Але ці обставини також не мають відношення до обставин, що розглядаються в межах цього кримінального провадження, адже обставини цього провадження матеріального становища власно громадян не стосуються.

3. Суд також відзначає, що під час вчинення злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, магазини, з яких викрадалось майно, працювали у звичайному режимі та запровадження військового стану ніяким чином не відображалось на роботі будь-якого з цих магазинів.

Ба більше, у період, якого стосуються події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, бойові дії на території міста Миколаєва не велись та місто Миколаїв не піддавалось обстрілам агресора.

Ці обставини у їх сукупності знижують ступінь тяжкості кожного з вчинених ОСОБА_4 злочину порівняно з іншими злочинами відповідної категорії, що вчинюються під час військового стану, майже до рівня звичайних злочинів проти власності, вчинених повторно.

ІІ…… Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини.

Таке дозволяє суду під час призначення покарань за кожен з вчинених ним злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, виходячи з санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України, зважати й на санкції, передбачені законом за повторне вчинення відповідних злочинів проти власності.

В…...Далі, стосовно ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 грабежу суд відзначає, що викрадене майно вочевидь не є особливо цінним та само по собі його вилучення обвинуваченим в власника вочевидь не здатне породити для власника істотних негативних наслідків.

Враховує суд й те, що наразі шкода потерпілому повністю відшкодована внаслідок повернення викраденого майна.

Ці обставини певною мірою зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Г…… Стосовно ступеню тяжкості вчиненої ОСОБА_4 крадіжки суд відзначає таке.

1. Склад вчиненого обвинуваченим злочину передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, утворюють два епізоди злочинної діяльності та внаслідок його дій двом особам була завдана матеріальна шкода.

Таке, хоча й незначною мірою, але - підвищує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

2. Суд також відзначає, що викрадене ОСОБА_4 майно вочевидь не є особливо цінним та само по собі його вилучення обвинуваченим в власників вочевидь не здатне породити для будь-кого з них істотних негативних наслідків.

Враховує суд й те, що наразі шкода потерпілим повністю відшкодована внаслідок повернення викраденого майна

Ці обставини певною мірою зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Щодо особи обвинуваченого.

1. Обвинувачений на теперішній час на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

2. Як неодноразово зазначалось вище, раніше він неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів.

Та з цього приводу суд відзначає таке.

2.1. Обвинувачений протягом тривалого часу відбував покарання у місцях позбавлення волі.

2.2. Він звільнився з місць позбавлення волі 24 травня 2022 року.

Та матеріали справи доводять, що він перебуває у місцях попереднього ув`язнення з 16 лютого 2023 року.

Тобто, після звільнення обвинувачений перебував на волі трохи менше за 09 місяців.

2.3. Та наявні у матеріалах кримінального провадження відомості доводять, що протягом цього періоду він вчинив не менше 23 (двадцяти трьох) злочинів проти власності.

3. З залученої до матеріалів кримінального провадження довідки-характеристики вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в відділенні поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області, як особа, яка перебуває під адміністративним наглядом.

У характеристиці також відзначається, що за час перебування під таким наглядом він притягувався до адміністративної відповідальності за порушення його /нагляду/ правил.

Наведене у сукупності доводить, що вчинення ОСОБА_4 злочину, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, є природним наслідком свідомо обраного ним способу життя, який він, не зважаючи на застосовувані до нього заходи, змінювати не бажає.

Таке істотно підвищує суспільну небезпеку його особи.

Призначення покарання за вчинення кожного з злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

За вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України.

1. Санкція частини 4 статті 186 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років.

Відповідно ж до встановленого вище ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд зважає й на ту обставину, що за вчинення грабежу повторно законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 04 до 06 років.

2. Також суд враховує:

-з одного боку - те, що:

-ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину є додатково зниженим з огляду на характер та вартість викраденого ним майна та його повернення власнику;

-у цій справі наявні дві обставини, що відповідно до частини 2 статті 65 Кримінального Кодексу України пом`якшують покарання обвинуваченого

-з іншого боку - суспільна небезпека особи є істотно підвищеною та каяття у вчиненому злочині обвинувачений не виявляє.

3. Далі суд враховує, що у цій справі наявна обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого та додатково істотно збільшує ступінь суспільної небезпеки його особи.

Наведене у сукупності призводить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 за вчинення цього злочину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 років.

За вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України.

1. Санкція частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 05 до 08 років.

Відповідно ж до встановленого вище ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд зважає й на ту обставину, що за вчинення крадіжки повторно законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 05 років.

2. Суд також враховує, що, як доведено вище:

-з одного боку - ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину є додатково зниженим з огляду на характер та вартість викраденого ним майна та його повернення власникам;

-з іншого боку - ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину є додатково збільшеним з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності.

3 Далі суд враховує:

-з одного боку - те, що у цій справі наявні дві обставини, що відповідно до частини 2 статті 65 Кримінального Кодексу України пом`якшують покарання обвинуваченого

-з іншого боку - те, що суспільна небезпека особи є істотно підвищеною та каяття у вчиненому злочині обвинувачений не виявляє.

4. Враховує суд й те, що у цій справі наявна обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого та додатково істотно збільшує ступінь суспільної небезпеки його особи.

Наведене у сукупності призводить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 за вчинення цього злочину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 06 років 06 місяців.

Призначення покарання за сукупність злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

І……Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупність злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

ІІ……В зв`язку із цим суд враховує наступне.

1. Оцінюючи злочини, за які обвинувачений засуджується цим вироком, суд відзначає таке.

1.1. Вони є подібними за колом потерпілих (продавці товарів) та за предметом злочинного посягання (ним є майно, що виставлене на продаж).

1.2. Окрім того, вони є подібними й за способом їх вчинення.

Так, усі вони вчинялись шляхом таємного вилучення предмету, виставленого на продаж.

Різниця ж злочину щодо вилучення майна з магазину "Сільпо" полягає не власне в діях обвинуваченого, але - у реакції оточуючих на ці дії.

1.3. До того ж, усі ці злочини були вчиненими протягом одного періоду та за порівняно короткий проміжок часу.

Отже, ці злочини за своєю суттю є проявами одного явища.

2. Та таким явищем, поза розумним сумнівом, є свідомо обраний ОСОБА_4 спосіб життя.

Суд також нагадує, що свідомо обраний обвинуваченим спосіб життя був врахований при призначенні йому покарання за кожен з вчинених ним злочинів.

3. Також слід відзначити, що за кожен з злочинів обвинувачений отримує покарання, що є необхідним та достатнім для його виправлення.

Отже, в цьому випадку до ОСОБА_4 має бути застосований принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, адже найбільше з призначених йому покарань є таким, що достатньо купірує прояви відповідного явища.

Отже, за сукупність злочинів, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 років.

Призначення остаточно покарання.

І……Після вчинення злочину, за який обвинувачений засуджується цим вироком, він неодноразово засуджувався, востаннє - вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд керується процитованими вище приписами пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання".

ІІ……В зв`язку із цим суд враховує наступне.

1. Злочини, за вчинення яких ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року, та злочини, за які обвинувачений засуджується цим вироком, є подібними як за способом їх вчинення, так й за предметом злочинного посягання.

До того ж, усі ці злочини були вчиненими протягом одного періоду та за порівняно короткий проміжок часу.

Отже, ці злочини за своєю суттю є проявами одного явища.

2. Та таким явищем, поза розумним сумнівом, є свідомо обраний ОСОБА_4 спосіб життя.

Суд також нагадує, що свідомо обраний обвинуваченим спосіб життя був врахований при призначенні йому покарання за кожен з вчинених ним злочинів.

3. Також слід відзначити, що за кожен з злочинів обвинувачений отримує покарання, що є необхідним та достатнім для його виправлення.

Отже, в цьому випадку до ОСОБА_4 має бути застосований принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, адже найбільше з призначених йому покарань є таким, що достатньо купірує прояви відповідного явища.

Отже, йому остаточно слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 років.

Порядок застосування призначеного покарання.

1. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. При цьому відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк відбуття остаточного покарання йому слід зарахувати часткове відбуте покарання за попередніми вироками, а саме - період з 16 лютого 2023 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі.

Вирішення питання про речові докази

1. Речовий доказ у справі - машинку на радіокеруванні "Racing Police" на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід повернути їх власнику ФОП " ОСОБА_8 "

2. Речовий доказ у справі - зимову куртку марки "Decently" - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід повернути їх власнику ОСОБА_9 .

Вирішення питання про розподіл судових витрат

Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України було витрачено загалом 3.020 грн. 24 коп.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального Процесуального Кодексу України ці кошти слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Вирішення питання про заходи забезпечення кримінального провадження.

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 від 28 лютого 2023 року накладений арешт на машинку на радіокеруванні "Racing Police".

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив з необхідності забезпечення збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Проте, наразі розгляд справи завершений, отже - необхідність у забезпеченні збереження речових доказів є відсутньою.

Отже, необхідність у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження також є відсутньою.

Відповідно до статті 174 Кримінального Кодексу України за такого арешт, накладений цією ухвалою слідчого судді, слід скасувати.

2. Запобіжні заходи в межах цього кримінального провадження не обирались.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 06 років 06 місяців;

-за частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 08 років.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 років.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за вчинення яких обвинувачений був засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 /вісім/ років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком, а саме - період з 16 лютого 2023 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Речовий доказ у справі - машинку на радіокеруванні "Racing Police" повернути ФОП " ОСОБА_8 ".

Речовий доказ у справі - зимову куртку марки "Decently" - повернути ОСОБА_9 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 від 28 лютого 2023 року, на машинку на радіокеруванні "Racing Police" - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 3.020 грн. 24 коп. /три тисячі двадцять грн. двадцять чотири коп./ витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =

22.08.2023

1 - пояснювальна записка до проекту закону № 2117-ІХ / https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1243626/