Справа № 450/2667/23 Провадження № 1-кс/450/373/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Пустомити скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого від 30.04.2022 року про закриття кримінального провадження за № 0000146 від 18.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в :

07.06.2023 суб`єкт звернення звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області зі скаргою на постанову старшого слідчого від 30.04.2022 року про закриття кримінального провадження за № 0000146 від 18.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Зазначає, що з вказаною постановою він ознайомився 31.05.2023 року, отримавши копію постанови про закриття кримінального провадження з супровідним листом № 852. Свою скаргу мотивує тим, що рішення слідчого є незаконним та передчасним, оскільки вважає, що підстави для закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України відсутні, оскільки слідчим у вказаному кримінальному провадженні всупереч ст. 9 КПК України не здійснено всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Кримінальне провадження № 0000146 від 18.09.2021 року було відкрито за заявою ОСОБА_4 щодо невиконання Солонківською сілською радою Пустомитіського району рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 380/8801/20, тобто за ст. 382 КК України. Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 380/8801/20 за позовом ОСОБА_4 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, позовні вимоги задоволено повністю, а саме: Визнано протиправним та скасовано рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20 серпня 2020 року № 4841 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4 », яким відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району; Зобов`язано Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження виключно на підставі допиту свідка ОСОБА_5 , який працює головним спеціалістом юридичного відділу Солонківської сільської ради. Тобто, не були допитані як мінімум депутати Солонківської сільської ради, які голосували проти відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_4 орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Не був допитаний заявник - ОСОБА_4 , який не отримував жодних повісток про прибуття на слідчі дії, як це вказано в оскаржуваній постанові. Зокрема, не наведено коли саме надсилались повістки, у який спосіб і які є підтвердження отримання ним таких повісток, що могло б дати змогу прийти до висновку про належне повідомлення такого про слідчі дії, а тому відсутність умислу не доведена. Просить вказану постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

У судове засідання скаржник не з`явився, представник подав заяву про розгляд скарги у їх відсутності, скаргу підтримав.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Розглянувши скаргу, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000146 від 18.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, вважаю, що таку слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам на які посилався скаржник.

18.09.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4

18.09.2021 року кримінальне провадження було відкрито за заявою ОСОБА_4 щодо невиконання Солонківською сільською радою Пустомитівського району рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 380/8801/20, тобто за ст. 382 КК України.

Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі № 380/8801/20 за позовом ОСОБА_4 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, позовні вимоги задоволено повністю, а саме: Визнано протиправним та скасовано рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20 серпня 2020 року № 4841 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4 », яким відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району; Зобов`язано Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року.

Як вбачається з Витягу з Протоколу сесії Солонківської сільської ради від 11 червня 2021 року, проти надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 2,0 га на території Солонківської сільської ради проголосували 6 депутатів Солонківської сільської ради, серед яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ще 13 депутатів утримались від голосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Із оскаржуваної постанови слідує, що слідчий закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - за відсутності в діяння складу кримінального правопорушення, з підстав того, що не встановлено конститутивного елементу складу злочину (об`єктивної сторони), передбаченого ст. 190 КК України, а також що в даному випадку наявні цивільно-правові відносини.

Проте, слідчий вважаючи, що відсутня подія злочину закрив кримінальне провадження за відсутності складу злочину в діях особи, яка на думку слідчого не встановлена.

При цьому слідчий не обґрунтовує, яким чином він дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчий не надав суду жодних доказів того, що ним з моменту отримання у своє відання даного кримінального провадження, вчинялись необхідні процесуальні слідчі дії для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зазначені обставини свідчать виключно про невиконання слідчим своїх службових обов`язків, покладених на нього нормами КПК України, у даному кримінальному.

Згідно вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляється ухвала про скасування рішення та зобов`язання вчинити певну дію, а ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що обставини, викладені в скарзі, в частині оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, знайшли своє підтвердження під час її розгляду в суді, а тому доводи такої є обґрунтованими.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, відповідно до ст. 38 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З аналізу встановлених судом обставин слідує, що слідчий не використав, передбачені законом заходи для встановлення події та обставин вчинення кримінального правопорушення. В свою чергу слідчий шляхом повної бездіяльності не вжив заходів для встановлення особи, можливо причетної до вчинення злочину.

Проте, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином постанову старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 від 30 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146, слід скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, строк для подання скарги на постанову слідчого скаржником не пропущений.

Із змісту самої оскаржуваної постанови слідує, що слідчий прийняв повністю свавільне рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, не відповідає завданням кримінального провадження (ст. 2 КПК України). Та, крім іншого, копія оскаржуваної постанови не скеровувалася потерпілій особі, як це визначено ч. 6 ст. 284 КПК України.

Тому з врахуванням наведеного, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, що і є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст.372,376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.04.2022 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 18.09.2021 року, - задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 від 18.04.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000146 від 18.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1