Провадження №: 1-в/755/391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання (подання) Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, установив :

І. Історія питання

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року у справі № 755/12168/20 ОСОБА_3

(1) визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 259 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

(2) в силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

(3) згідно ст. 76 КК України покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ІІ. Суть клопотання (подання)

Нині, Дніпровський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду, у порядку ст. 539 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку вказаного засудженого (особу в інтересах якої подано клопотання), у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування установленого за вказаним вироком суду.

ІІІ. Позиції сторін

У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явився, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

IV. Кримінальне процесуальне законодавство України

Кримінальний кодекс України

Стаття 78. Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням

1. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 537. Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків

1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Кримінально-виконавчий кодекс України

Стаття 165. Обчислення іспитового строку

2. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

V. Мотиви суду

Звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого судом від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

При цьому слід зазначити, що згідно з п. 1 ст. 89 КК такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Отже, питання оцінки виконання покладених обов`язків аналізується з урахуванням положень ч. 1 ст. 89 КК, а саме беручи до уваги факт скасування звільнення чи ні, оскільки останнє можливе тільки у межах іспитового строку та не може бути вчинене поза ним, адже за іншого підходу при якому наявні певні порушення, але звільнення не скасоване, іспитовий строк за вироком закінчився, суд відреагувати на них змоги не матиме.

Тобто, виникне ситуація при якій закінчився іспитовий строк, обов`язки визначені ст. 76 КК не діють, адже за вироком є строковими, але особа не звільняться у порядку ст. 537 КПК, бо наявні ті чи інші порушення, але цей підхід (за якого під час іспитовому строку засуджений, у період на який він йому не установлювався), у розрізі положень Конституції України та норм КК, КПК та КВК, й практики ЄСПЛ, є не доречним, адже матиме місце відсутність розумної співрозмірності у питанні обмеження прав такої особи завданням кримінального провадження, тобто ітиметься про відсутність обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Відповідно, враховуючи вказане Суд не вбачає передумов для сприйняття умов виконання покладених обов`язків в період іспитового строку, як таких, котрі мали певні порушення того характеру, котрий унеможливлював би звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, а обставини визначені п. 1 ст. 89 КК (скасування звільнення) не встановлені.

Сам іспитовий строк, визначений за вироком суду, закінчився.

Вимога на судимість не містить інформації про набуття засудженим у межах інших кримінальних проваджень статусу підозрюваного у розрізі норм ст. 42 КПК.

Отже, слід дійти висновку, що матеріали особової справи засудженого, в своїй сукупності, не містять у собі беззаперечних даних, які у розумінні ст. 78 КК України, вказували б на допущення засудженим такого роду порушень, які б унеможливлювали його звільнення, у порядку цієї статті зазначеного Кодексу, від відбування покарання призначеного указаним вироком суду, у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування.

З огляду на встановлені обставини є наявними передумови регламентовані ст. 78 КК та ч. 2 ст. 165 КВК для вчинення дії визначеної п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК.

За таких обставин, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засуджений може бути звільнений від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробовуванням протягом 2 років, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_1