Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/647/23
провадження № 1-кп/624/68/23
ВИРОК

іменем України

смт. Кегичівка 17 серпня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000080, стосовно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, освіта середня-спеціальна, не одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не засуджений,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно судового наказу № 624/242/19 Кегичівського районного суд Харківської області від 05 серпня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, тобто з 09 квітня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі судового наказу №624/242/19 Кегичівського районного суду Харківської області, Кегичівським відділом державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відкрито виконавче провадження № 59832696 про примусове стягнення з ОСОБА_4 аліментних платежів на утримання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_4 не маючи наміру працювати задля заробітку коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тобто маючи прямий злочинний умисел на злісне ухилення від сплати аліментів встановлених судовим наказом від 05 серпня 2019 року по справі № 624/242/19 в період з квітня 2019 року по травень 2019 рік не сплачував щомісячнi аліментні платежі, у червні 2019 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 9879,35 грн, у період з липня 2019 року по січень 2020 року не сплачував щомісячні аліментні платежі, у лютому 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 7000,00 грн, у період з березня 2020 року по серпень 2020 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у вересні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 1745,00 грн, у жовтні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2305,00 грн, у листопаді 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2230,00 грн, у грудні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2419,00 грн, у січні 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2325,00 грн, у лютому 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж сумі 2864,00 грн, у період з березня 2021 року по червень 2021 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у липні 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2500,00 грн, у період з серпня 2021 року по березень 2022 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у квітні 2022 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 3792,52 грн, у період з травня 2022 року по вересень 2022 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у жовтні 2022 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 653,26 грн внаслідок чого виникла заборгованість станом на червень 2023 рік у сумі 127709,87 грн.

Проте, до 21 лютого 2019 року ОСОБА_4 працював в ТОВ «ОЛІМП», де за лютий 2019 року отримав заробітну плату в сумі 9 562,54 грн. З 16 липня 2020 року по 09 березня 2021 року ОСОБА_4 був працевлаштований в ТОВ «ВІП ПРІОРІТЕТ», де отримав заробітну плату, зокрема за третій квартал 2020 року - 17 33,60 грн, за четвертий квартал 2020 року - 17 325, 60 грн, за січень 2021 року - 7 114, 32 грн, за лютий 2021 року - 6478,08 грн, за березень 2021 року - 4 208,32 грн після чого був звільнений. В період часу з 04 квітня 2022 року по 16 травня 2022 року ОСОБА_4 був працевлаштований до Кегичівської селищної ради, де за квітень 2022 року отримав заробітну плату в сумі 3 140,80 грн, за травень 2022 року 1570,40 грн. Після цього в період часу з 12 липня 2022 року по 16 вересня 2022 року ОСОБА_4 працював в філії «Сахновщинський райавтодор» де отримував заробітну плату за липень 2022 року в сумі 2561,14 грн, за серпень 2022 року 1699,37 грн, за вересень 2022 року - 1393 грн, після чого був звільнений.

Отже, витрачаючи кошти на власні потреби, ОСОБА_4 будь-яку матеріальну допомогу, протягом тривалого часу, у тому числі у вигляді продуктів харчування, домашніх речей, одягу, взуття, лікарських препаратів своїм дітям не надавав, участі у їх вихованні не приймав, що в цілому полягає на нормальний розвиток і здоров`я дитини.

ОСОБА_4 починаючи з квітня 2019 року по теперішній час не перебував на обліку в Кегичівській районній філії Харківського обласного центру зайнятості.

ОСОБА_4 відомо про обов`язковість виконання судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року по справі №624/227/18, який неодноразово під час виконавчого № 59062180 попереджався працівниками Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про необхідність сплачувати кошти на утримання неповнолітніх дітей, а також про відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але будучи фізично здоровим та маючи реальну змогу працювати та виконувати рішення суду, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, систематично не сплачував аліменти.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції ООН, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини і тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст.180) та гарантується Державою. В свою чергу, статтею 15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись, як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

За змістом ст.27 Конвенції ООН та вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть основну відповідальність за забезпечення фінансових можливостей та умов життя, необхідних для розвитку дитини, яка потребує піклування кожного дня, а тому, навіть у випадку тимчасової втрати доходу, батьки зобов`язані невідкладно вжити всіх необхідних заходів для її належного забезпечення, зокрема шляхом працевлаштування на іншу роботу чи звернення до центру зайнятості.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_4 не виконує судовий наказ Кегичівського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року по справі №624/242/19 про стягнення аліментів і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання його неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з чим відповідно до розрахунку за виконавчим провадженням №59832696 заборгованості зі сплати аліментів у період з квітня 2019 року по червень 2023 рік склала у сумі 127709,87 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

У судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, щиро розкаявся, підтвердив обставини справи, зазначив, що працює, але не офіційно, почав сплачувати борг по аліментам, зобов`язався це робити і надалі.

Потерпіла у судовому засідання зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, окрім заборгованості по аліментам.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням документів про дані щодо особи обвинуваченого. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: копія паспорта обвинуваченого, з підтвердження його анкетних даних, довідки про те, що ОСОБА_4 на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах Кегичівській ЦРЛ, центрі зайнятості та на обліку Красноградського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу в ІНФОРМАЦІЯ_5 , вимога про судимості, відповідно до якої обвинувачений в силу ст. 89 КК України не засуджений, посередня довідка характеристика відносно останнього, та довідка з КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» про відсутність відомостей про інвалідність у ОСОБА_4 .

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що згідно судового наказу № 624/242/19 Кегичівського районного суд Харківської області від 05 серпня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, тобто з 09 квітня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі судового наказу №624/242/19 Кегичівського районного суду Харківської області, Кегичівським відділом державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відкрито виконавче провадження № 59832696 про примусове стягнення з ОСОБА_4 аліментних платежів на утримання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_4 не маючи наміру працювати задля заробітку коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тобто маючи прямий злочинний умисел на злісне ухилення від сплати аліментів встановлених судовим наказом від 05 серпня 2019 року по справі № 624/242/19 в період з квітня 2019 року по травень 2019 рік не сплачував щомісячнi аліментні платежі, у червні 2019 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 9879,35 грн, у період з липня 2019 року по січень 2020 року не сплачував щомісячні аліментні платежі, у лютому 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 7000,00 грн, у період з березня 2020 року по серпень 2020 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у вересні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 1745,00 грн, у жовтні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2305,00 грн, у листопаді 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2230,00 грн, у грудні 2020 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2419,00 грн, у січні 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2325,00 грн, у лютому 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж сумі 2864,00 грн, у період з березня 2021 року по червень 2021 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у липні 2021 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 2500,00 грн, у період з серпня 2021 року по березень 2022 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у квітні 2022 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 3792,52 грн, у період з травня 2022 року по вересень 2022 рік не сплачував щомісячні аліментні платежі, у жовтні 2022 року сплатив щомісячний аліментний платіж у сумі 653,26 грн внаслідок чого виникла заборгованість станом на червень 2023 рік у сумі 127709,87 грн.

Проте, до 21 лютого 2019 року ОСОБА_4 працював в ТОВ «ОЛІМП», де за лютий 2019 року отримав заробітну плату в сумі 9 562,54 грн. З 16 липня 2020 року по 09 березня 2021 року ОСОБА_4 був працевлаштований в ТОВ «ВІП ПРІОРІТЕТ», де отримав заробітну плату, зокрема за третій квартал 2020 року - 17 33,60 грн, за четвертий квартал 2020 року - 17 325, 60 грн, за січень 2021 року - 7 114, 32 грн, за лютий 2021 року - 6478,08 грн, за березень 2021 року - 4 208,32 грн після чого був звільнений. В період часу з 04 квітня 2022 року по 16 травня 2022 року ОСОБА_4 був працевлаштований до Кегичівської селищної ради, де за квітень 2022 року отримав заробітну плату в сумі 3 140,80 грн, за травень 2022 року 1570,40 грн. Після цього в період часу з 12 липня 2022 року по 16 вересня 2022 року ОСОБА_4 працював в філії «Сахновщинський райавтодор» де отримував заробітну плату за липень 2022 року в сумі 2561,14 грн, за серпень 2022 року 1699,37 грн, за вересень 2022 року - 1393 грн, після чого був звільнений.

Отже, витрачаючи кошти на власні потреби, ОСОБА_4 будь-яку матеріальну допомогу, протягом тривалого часу, у тому числі у вигляді продуктів харчування, домашніх речей, одягу, взуття, лікарських препаратів своїм дітям не надавав, участі у їх вихованні не приймав, що в цілому полягає на нормальний розвиток і здоров`я дитини.

ОСОБА_4 починаючи з квітня 2019 року по теперішній час не перебував на обліку в Кегичівській районній філії Харківського обласного центру зайнятості.

ОСОБА_4 відомо про обов`язковість виконання судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року по справі №624/227/18, який неодноразово під час виконавчого № 59062180 попереджався працівниками Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про необхідність сплачувати кошти на утримання неповнолітніх дітей, а також про відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але будучи фізично здоровим та маючи реальну змогу працювати та виконувати рішення суду, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, систематично не сплачував аліменти.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції ООН, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини і тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст.180) та гарантується Державою. В свою чергу, статтею 15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись, як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

За змістом ст.27 Конвенції ООН та вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть основну відповідальність за забезпечення фінансових можливостей та умов життя, необхідних для розвитку дитини, яка потребує піклування кожного дня, а тому, навіть у випадку тимчасової втрати доходу, батьки зобов`язані невідкладно вжити всіх необхідних заходів для її належного забезпечення, зокрема шляхом працевлаштування на іншу роботу чи звернення до центру зайнятості.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_4 не виконує судовий наказ Кегичівського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року по справі №624/242/19 про стягнення аліментів і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання його неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з чим відповідно до розрахунку за виконавчим провадженням №59832696 заборгованості зі сплати аліментів у період з квітня 2019 року по червень 2023 рік склала у сумі 127709,87 грн.

Отже, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Він є винним у вчиненні кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставин, що його обтяжує, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування ст.ст.69,69-1 КК України, не встановлено.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винної, яка розкаюється, обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 міру покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, у виді обмеження волі, оскільки останній, крім того, погодився з думкою прокурора, від потерпілої заперечень не надійшло.

Крім цього, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого, з вищезазначених підстав, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.

Згідно з п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в Харківській апеляційний суд, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1