Справа №295/8720/23
УХВАЛА

Іменем України

07.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В :

05.07.2023 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, питання про застосування вимог ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_5 просив вирішити відповідно до вимог закону.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає заяву у його відсутність.

Захисник ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій раніше подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого про його умовно-дострокового звільнення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд доходить висновку про наступне.

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2020 року, який залишений без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.259, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 24.02.2021. Кінець строку: 24.05.2024.

Встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.

Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 24.02.2021. За час тримання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 12.05.2021 відбуває міру покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання допустив чотири порушення вимог режиму тримання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз з ним була проведена бесіда виховного характеру начальником установи. Два рази заохочувався начальником установи. На даний час на виробництві не працевлаштований, у зв`язку із небажанням засудженого працювати. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. На проведені заходи виховного та профілактичного характеру реагує під контролем адміністрації. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, але з метою поблажливого ставлення до себе. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

За формальними ознаками застосуванню ст. 82 Кримінального кодексу України підлягає після 09.10.2022 року, а ст. 81 КК України після 24.04.2023.

14.10.2022 та 12.05.2023 року комісією установи виконання покарань розглядалося питання про застосування до ОСОБА_5 ст.82 та ст. 81 КК України, та згідно висновків комісії в застосуванні ст. 82 та ст. 81 КК України, відмовлено, та як не став на шлях виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений ОСОБА_5 має два заохочення та три стягнення.

Відповідно до довідки посадової особи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» невідбутий строк покарання ОСОБА_5 складає 10 місяців 27 днів.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у п. п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд наголошує, що в аспекті ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , суд звертає увагу, що засуджений за час відбування покарання має три стягнення за нетактовну поведінку до представників адміністрації, порушення розпорядку дня, два з яких не погашені, має лише два заохочення (останнє у липні 2022), тобто не намагався і не прагнув до виправлення та ресоціалізації, про що свідчать дані, наведені в його характеристиці. При цьому дій, які б свідчили про реальне бажання засудженого протягом всього часу відбуття покарання довести своє виправлення через сумлінну поведінку та ставлення до праці у вказаних установах останній не вживав. На даний час на виробництві не працевлаштований у зв`язку із небажанням працювати.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду матеріалам щодо засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку із чим, слід відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1