Справа № 442/6880/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/327/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 ,який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8

засудженого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На вказану ухвалу суду адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, і якій просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задоволити. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання приймав участь у програмах «Духовне відродження», «Освіта», «Професія», здійснює навчання за професією «Слюсар». Зазначає, що засуджений позитивно характеризується, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, до виконання обов`язків ставиться сумлінно та добросовісно, бере участь в заходах , що проводяться в колонії, має заохочення, вину у скоєному злочині повністю визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

На думку захисника, засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та чесним ставленням до виконання обов`язків довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача,пояснення засудженого та його захисника на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора на заперечення апеляційних вимог, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Чернівецького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року за ч.2 ст.189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення меш суворого покарання, призначеного вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20.03.2019 року у виді штрафу у розмірі 850 грн, заміненого 14.08.2019 року на 50 годин громадських робіт, більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн у дохід держави, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбування призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Початок терміну відбування покарання 22.09.2020р., кінець терміну - 22.11.2024р.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_7 , з 18.11.2020 по 16.03.2021 та з 20.04.2021 по 15.07.2021 відбував покарання в ДУ «Кременчуцька виховна колонія». За час відбування покарання характеризувався позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався; здобув повну середню освіту та професію «тесляр» ІІ розряду. З 16.03.2021 перебував у ДУ «Київський слідчий ізолятор». За час перебування характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. З 15.07.2021 по 08.10.2021 та з 04.11.2021 по 17.04.2022 відбував покарання в ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)». За час відбування покарання характеризувався негативно: допустив порушення режимних вимог, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався. З 17.04.2022 відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії (№40) Львівської області. За час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Намагається утримувати чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметами, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, виконання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь в організації та проведенні виховних заходів, передбачених ст.123 КВК України, не приймає. Відповідно до статті 123 КВК бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, передбачених ст. 126 КВК України. Навчається у Дрогобицькому навчальному центрі №40 та здобуває професію «Електрогазозварник». Участь у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення, передбачених ст.127 КВК України, не приймає. Згідно з протоколом №2 від 26.10.2022 рішенням комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» засудженому ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення. Засуджений ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа, схильна до самогубства. Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_7 , останньому один раз - 01.06.2021 оголошено заохочення у виді подяки, а також 29.07.2021 накладалось стягнення у виді догани за відмову від прибирання спального приміщення, яке погашено.

Відмовляючи в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив з того, що засуджений не працевлаштований та не проявляв ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи, за час відбуття покарання останній характеризується посередньо, щодо встановлених у виправній колонії вимог, то останній лише намагається таких дотримуватися, має одне заохочення ще у червні 2021 року за сумлінну поведінку та активну участь у виховних заходах. В той же час, суд першої інстанції зазначив, що засуджений за час відбування покарання здобув повну середню освіту та професію «тесляр» II розряду, а на даний час здобуває професію «електрогазозварник».

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки, як видно з характеристики засудженого, ОСОБА_7 , за весь час відбуття покарання, яке він відбуває з 22.09.2020 року має всього одне заохочення, не працевлаштований та не проявляє ініціативи щодо працевлаштування, характеризується посередньо.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив матеріали клопотання та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні наведеного вище клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, яка зводиться до незгоди з оцінкою судом першої інстанції характеристики засудженого, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на відсутність у ОСОБА_7 дисциплінарних стягнень та наявність заохочення за сумлінну поведінку та активну участь у виховних заходах, дотримання встановлених у колонії правил поведінки та розпорядку дня, добросовісне ставлення до виконання своїх обов`язків є його прямим обов`язком, передбаченим КВК України та не може слугувати самодостатньою підставою для умовно-дострокового звільнення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого хоча і відбулись, однак на даний час вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 тільки став шлях виправлення, однак не довів його, а тому колегія суддів позбавлена можливості застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення, оскільки воно, на даний час, буде суперечити меті призначеного покарання, яке полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже є необґрунтованою.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від від 21.03.2023р. відносно засудженого ОСОБА_7 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: