УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000083,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000083 від 22.04.2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області №55 від 12.06.2013 ОСОБА_5 призначено на посаду пожежного - рятувальника 41 Державної пожежно - рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород).

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

ОСОБА_5 вперше приймаючись на службу цивільного захисту зобов`язався завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися її Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту; захищати життя та здоров`я громадян, національне багатство України, її довкілля від надзвичайних ситуацій.

Водночас, ОСОБА_5 в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, зради Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 19.02.2023.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Встановлено, що у період часу з 25.02.2022 по 30.03.2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, територія смт Іванків Вишгородського району Київської області знаходилась під окупацією, тобто фактично перебувала під владою збройних сил російської федерації. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців смт Іванків Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного села обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ввели спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Київської області, які на той час контролювалися російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Київської області були сформовані підрозділи силового блоку, які нібито виконували функції правоохоронних органів, тим самим вчиняли діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді пожежного-рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території селища міського типу Іванків Вишгородського району Київської області, інших населених пунктів Київської області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, силових та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території смт. Іванків Вишгородського району Київської області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, орієнтовно 18.03.2023, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф - погодився зайняти посаду заступника начальника пожежної частити, яка повинна була дислокуватись на базі 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області, за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Михайлівська, 3.

З цією метою у період часу з 23.03.2022 по 25.03.2022 ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 під час заборони жителям селища міського типу Іванків військовими рф пересуватись транспортними засобами, вільно їздили по селищу на транспортних засобах із позначкою «V» спільно із представниками рф, що свідчить про перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Після вказаних поїздок військовослужбовці російської федерації викрадали, позбавили волі та утримували у полоні жителів селища міського типу Іванків, а саме: ОСОБА_9 який перебував у полоні в період з 23.03.2022 по 24.03.2022 та ОСОБА_10 який перебував у полоні в період з 26.03.2022 по 28.03.2022 при цьому застосовуючи до останніх нелюдське поводження кидали останніх до підвалу, катували, застосовували фізичне насильство.

В якості оплати за перехід на бік ворога та наданні представникам збройних сил рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у період з 23.03.2022 по 25.03.2022 отримували від їх представників продукти харчування, цигарки та алкоголь, які під час окупації були відсутні у вільному доступі в смт Іванків, Вишгородського району Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Надалі, 22.03.2022, ОСОБА_5 разом із пожежником-рятувальником Вишгородського РУ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_8 здійснили підпал 41 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Михайлівська, 3.

За таких обставин, ОСОБА_5 , вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

18.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що він вчиняв дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, а саме надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у державній зраді, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.06.2023, без визначення розміру застави.

Крім того, постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2023 року до трьох місяців.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 13.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.03.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 06.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 05.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 28.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 04.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 04.05.2022, протоколом впізнання від 04.05.2022, актом про пожежу від 17.05.2022, звітом про причину виникнення пожежі від 17.05.2022, протоколом огляду місця події від 12.05.2022 та іншими доказами в сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція особливо тяжкої статті, якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Окрім того, з метою закінчення досудового розслідування необхідно: отримати висновок експерта за результатами проведення експертизи комплексної будівельно - технічної, будівельно оціночної, товарознавчої та економічної; повідомити ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про остаточну підозру, виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який закінчується 16.06.2023 року, необхідно продовжити у зв`язку наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, враховуючи той факт, що, існує ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за підтримання та сприянню вторгненню РФ на територію України, розв`язанню ними війни, знищенню мирного населення України та військовослужбовців ЗСУ, а також здійснення сприяння встановлення влади окупаційних військ. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення за вчинення якого загрожує позбавлення волі, може вчинити дії спрямовані на приховання, спотворення та знищення не встановлених на теперішній час досудовим розслідуванням інших речових доказів, речей та документів, що можуть бути доказами його злочинної діяльності та враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна, підозрюваний може вчинити дії направлені на відчуження приналежного йому майна. Також, враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження є ризик, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти вище вказаним ризикам, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 об`єктивно та обґрунтовано підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги викладене, слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Адвокат заперечував щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з необґрунтованістю клопотання слідчого та зазначених ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слід також зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який свідчить проступінь суспільної небезпечності цієї особи, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд в даному випадку не визначає розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 діб, тобто до 14.07.2023 рокувключно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1