Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/419/2023 Справа № 641/1901/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю представника особи, що звернулась зі скаргою - адвоката - ОСОБА_2 , секретаря - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своєї скарги представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_2 , посилалась на те, що 10.04.2023 року до ВП №2 ХРУП № 1 в Харківській області вона подала заяву в порядку ст. 214 КПК України, в якій викладені обставини та факти скоєння стосовно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356,364 Кримінального кодексу України, з боку посадових осіб Основ?янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Пояснила, що 31.10.2007 р. було укладено договір іпотеки між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,в забезпечення якого було надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 (на данний час Слобідський район м. Харкова). ОСОБА_5 не виконала свої зобов?язання, ОСОБА_4 в добровільному порядку уклала договір купівлі продажу та виконала за рахунок земельної ділянки кредитний договір №014/1600/82/94439 від 31.10.2007 замість позичальника, про що свідчить укладений 16.09.20210 року договір купівлі продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0. 15 га., яка була оформлена на ОСОБА_6 .

Представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_2 вважає, що виконавча служба в особі керівника та державного виконавця вчинили дії, що не передбачені рішенням суду, вийшли за межі виконавчого документу, замість звернення стягнення на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0. 15 га., арештували все майно, а саме: дві квартири, що зареєстровані за боржником, та картковий рахунок, який є пенсійним, списали усі кошти, перерахували ці кошти начебто стягувачеві.

10.04.2023р. представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_2 отримала талон-повідомлення, але, звернувшись до ВП 12.04.2023р. їй було повідомлено, що відомості про кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР. У лютому 2023р. представнику особи, яка звернулась зі скаргою - адвокату ОСОБА_2 стало відомо, що з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються примусово кошти на користь АТ «Райффайзен Банк», у суммі 536 136, 93 грн., а також виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що в сумі складає 589 750, 62 грн., хоча в постанові державного виконавця зазначено, що виконавча служба повинна звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - земельну ділянку площею 0, 15 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 вважає дії банку та виконавчої служби неправомірними. Крім того, на її адресу не надходило будь-яких повідомлень, що вона є боржником банку за кредитним договором №014/1600/82/94439 від 31.10.2007.

В судовому засіданні представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити. Зазначила, що оскаржила до Харківського районного суду постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, також оскаржила дії державного виконавця та на даний час скарга перебуває на розгляді в суді.

Представник Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши документи, надані до скарги,дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом статті 306 КПК України слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.

Статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до частини другої цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

У статті 214 КПК України закріплений обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами частини першої статті 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

При цьому відповідно до статей 2, 214 КПК України у заяві про вчинення кримінального правопорушення мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_2 наводить аргументи щодо бездіяльності службових осіб відділу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Зі змісту заяви адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що скаржник підозрює співробітників та керівника виконавчої служби у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службовою діяльністю та професійної діяльності, пов?язані з наданням публічних послуг

Доводи адвоката ОСОБА_2 в цій частині ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування фактів, які б давали підстави для кваліфікації дій за статтями Кримінального кодексу України.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Будь-яких інших об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, заява - повідомлення адвоката ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення - не містить.

Беручи до уваги вищенаведене, оскільки заява адвоката ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 107, 303,304 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складений 21.04.2023 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1