ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2834/23 Справа № 210/3053/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, засудженого 29.04.2020 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2020 року вирок залишено без змін. Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст.81 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду 1-ї інстанції, оскільки вважає, що висновки суду про те, що своєю поведінкою він не довів, що став на шлях виправлення не відповідають фактичним обставинам справи. Просить апеляційний суд ухвалити рішення, яким умовно-достроково звільнити його від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, за яким його визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання: за ч.1 ст.186 КК України у виді 3 (років ) років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 місяців позбавлення волі. Зарахувано ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 30.10.2019 року до набрання вироком законної сили року із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з дати попереднього ув`язнення з часу затримання - 30.10.2019 року. Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 20 970,00 грн., моральну в розмірі 7 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз за № 19/12.1/1065 від 18.09.2019 р. в сумі 628,04 грн.; за № 4761-19 від 25.10.2019 р. в сумі 628,04 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.08.2020 року вирок залишено без змін.

Згідно з висновку щодо ступеня виправлення відносно засудженого ОСОБА_7 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.10.2019 року.

За період відбування покарання засуджений більше трьох разів порушував установлений порядок відбування покарання. За весь період відбування покарання мав 5 (п`ять) та 1 (одне) заохочення. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Характеризується посередньо.

Засуджений виявляє активне бажання працювати, володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи після звільнення.

Згідно з вироком вину визнав, має заборгованість зі сплати судових витрат та цивільного позову. Постанова на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до установи не надходила.

Згідно довідки про доходи, виданої ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_7 за період з червня 2022 року по червень 2023 року доходів не мав.

Згідно оцінки ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення від 22.05.2023 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання «СЕРЕДНІЙ».

Згідно довідки про заохочення і стягнення станом на 07.06.2023 року ОСОБА_7 має одне заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та 5 (п`ять) стягнень, які на теперішній час погашені у встановленому законом порядку.

За приписами ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини покарання.

Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Вирішуючи питання про виправлення засудженого слід виходити з оцінки його поведінки за весь час відбування покарання. Але як свідчать надані дані, ОСОБА_7 припускався порушень режиму відбуття покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 має заборгованість зі сплати судових витрат та цивільного позову, присуджених до стягнення вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 29.04.2020 року.

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_7 за період з червня 2022 року по червень 2023 року винагороду за працю не отримував.

Засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.

Ті обставини, що засуджений щиро кається та повністю визнає свою провину у вчиненому, не можуть свідчити, що він виправився та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Такі обставини свідчать лише про намагання засудженого використати формальні підстави факт відбуття певної частини покарання для звільнення з місць позбавлення волі.

Аналізуючи наведені дані колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, із виключенням при цьому ризику вчинення ОСОБА_7 нового злочину.

Доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість оскарженої ухвали суду не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому ні є слушними. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 419, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4