ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року

м. Київ

справа № 353/685/22

провадження № 51-1514км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 з доповненнями на вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2022 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 01 квітня 2022 року о 16:30 год. на подвір`ї житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту із своїм братом ОСОБА_6 , застосовуючи психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілого, погрозах фізичною розправою, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, штовхнув ОСОБА_6 на землю й кулаками рук завдав декілька ударів у обличчя, грудну клітину та праву руку ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках повік обох очей, синців в ділянках грудної клітини та правої руки.

Крім цього, ОСОБА_7 26 червня 2022 року о 17:00 год., перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, застосовуючи стосовно ОСОБА_6 психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілого, погрозах фізичною розправою, умисно, штовхнув ОСОБА_6 на землю й кулаками рук завдав йому декілька ударів у різні частини голови та грудної клітини, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці справа, в лобній ділянці зліва, в ділянці лівої щоки, в тім`яній ділянці посередині, синців на верхній та нижній повіках правого ока з переходом на підочну ділянку справа, в ділянці правої щоки з переходом на підборідну ділянку справа, у виличній ділянці зліва, в лобній ділянці посередині, на передній поверхні грудної клітки зліва, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду як незаконні й необґрунтовані та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що заяву від 12.08.2022 щодо надання згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, як на час передачі до суду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, так і на час ухвалення оскаржуваного вироку, він не підписував, зокрема у дату 12.08.22.

Вказує, що підпис на заяві був поставлений від його імені з використанням обману слідчим в сквері Воїнів Інтернаціоналістів в м. Івано-Франківську 25.08.2022 біля 14:35 год., а тому судове провадження в суді першої інстанції було здійснено за його відсутності, належним чином не повідомленого про дату та час розгляду кримінального провадження.

Зазначає, що апеляційний суд безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо встановлення, чи підпис в заяві від 12.08.22 виконаний у той час, яким датований документ, й чи дописаний вказаний текст (дата заяви) іншою особою.

Крім того, вказує, що в порушення вимог ч. ч. 7, 9 ст. 290 КПК України ні прокурор, ні слідчий не повідомили йому про відкриття матеріалів кримінального провадження, а тому були порушені його права як потерпілого. Крім цього, йому не були вручені копії матеріалів дізнання як того вимагають положення ч. 5 ст. 301 КПК України.

Також не погоджується із висновками судово-медичних експертиз щодо встановлення у нього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки вказує, що внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим у нього були переломи ребер, що є ознаками не легких, а середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У доповнені потерпілий висловлює аналогічні доводи, які викладені у касаційній скарзі та наполягає на скасуванні судових рішень щодо ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги.

Іншим учасникам судового провадження направлялися повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про відкладення провадження не надходило.

Мотиви Суду

Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Доводи потерпілого по те, що йому не були вручені копії матеріалів дізнання як того вимагають положення ч. 5 ст. 301 КПК України, вбачаються обґрунтованими.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Частина 5 статті 301КПК України передбачає відкриття матеріалів дізнання шляхом вручення особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику їх копій.

Зокрема, там зазначено, що, у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.

Вказане положення КПК України містить не лише посилання на спосіб надання, зокрема й потерпілому, копій матеріалів дізнання для ознайомлення з ними, але й вказує на порядок дій прокурора у разі, якщо таке вручення неможливе.

Як слідує з матеріалів провадження і потерпілому, і підозрюваному було надано доступ до матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України (т. 1 а.п. 94, 96), однак не було виконано приписи ч. 5 ст. 301 КК України щодо надання копій матеріалів дізнання.

Стаття 290 та частина 5 статті 301 КПК України співвідносяться між собою як загальна та спеціальна норми.

З огляду на це, під час вирішення питання про ознайомлення з матеріалами дізнання потрібно керуватися положеннями саме частини 5 статті 301КПК України, яка передбачає єдину форму ознайомлення - шляхом вручення особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання, що в цьому провадженні виконано не було.

На думку колегії суддів, вказане порушення вимог КПК України у цьому конкретному провадженні є істотним, зокрема й з огляду на доводи як апеляційної, так і касаційної скарг потерпілого про те, що заява про надання ним згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, була отримана у нього з використанням обману, з внесенням до неї додаткових даних, зокрема стосовно дати.

Вказані аспекти не перевірялися місцевим судом з огляду на особливості розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, не були вони належно перевірені й апеляційним судом, однак, на думку колегії суддів, потребують належної перевірки.

Таким чином, касаційна скарга потерпілого ОСОБА_6 з доповненнями підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

У зв`язку з цим вирішення інших доводів потерпілого, зазначених у касаційній скарзі, щодо суті висунутого ОСОБА_7 обвинувачення колегія суддів вбачає передчасним.

Керуючись ст. ст. 412, 413, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу з доповненнями потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3