Справа № 306/190/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/807/19 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року у задоволенні подання провідного інспектора Свалявського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області ОСОБА_7 відмовлено.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 , не дивлячись на те, що був ознайомлений із обов`язками покладеними на нього згідно вироку Свалявського районного суду від 15.02.2018 року у встановлені йому дні явки для реєстрації до Свалявського РВ філії ДУ Центр пробації не з`являвся без поважних причин. Внаслідок чого, йому винесено застереження у виді письмового попередження та проведено профілактичні бесіди. По-скільки засуджений належних висновків не зробив, просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням останньому і направити його для відбування призначеного судом покарання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_8 , неявка якого не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що розгляд справи неодноразово відкладався, що справа на протязі тривалого періоду часу перебуває у провадженні апеляційного суду.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав представник Свалявського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання, засудженого вироком Свалявського районного суду від 15.02.2018 року ОСОБА_8 визнано винним за частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину, та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення і не бажав виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що засуджений за час перебування на обліку у Свалявському РВ з питань пробації порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з певних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявки ОСОБА_8 для реєстрації до органу пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_8 про причини його неявки на реєстрацію.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_8 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації свідчить про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надавались ОСОБА_8 органу пробації через декілька днів після його неявки на реєстрацію.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на неї вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдала, на шлях виправлення не стала, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що засуджена не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухилялася від явки на реєстрацію, умисно не виконувала покладені на неї судом обов`язки.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді