Дата документу 01.05.2023 Справа № 314/1431/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1431/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/317/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 травня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 червня 2023 року включно -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Приблизно о 22 год. 30 хв. 7 квітня 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись в гостях у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_7 наніс декілька ударів обома руками в обличчя ОСОБА_11 , після чого, відкрито шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу забрав з поверхні столу в кімнаті - кухні мобільний телефон «Realmi C11», модель RMX3231, 2/32 Gb, 2021 року випуску, в корпусі сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартість якого згідно довідки виданої директором магазину «ТЕХНОСВІТ» від 8 квітня 2023 року складає 3620 грн., в якому зберігалася сім-карта мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не має, на рахунку грошові кошти були відсутні, після чого в руках виніс викрадений телефон з будинку ОСОБА_11 , чим покинув місце вчинення злочину, у подальшому, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 3620 грн.

Отже на цей час ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

8 квітня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 5).

Того ж дня о 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 16-17) та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 19).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено в клопотанні слідчого та наведені прокурором у судовому засіданні та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 менш суровий запобіжний захід.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що жодний ризик у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором не доведений, вказані обставини нічим не підтверджені, а навпаки спростовуються поведінкою підозрюваного з моменту затримання та під час проведення слідчих дій.

Зазначає, що усі речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було вилучено слідчим відповідно до протоколів огляду речей, огляду місця події, а впливати на показання свідків немає сенсу, оскільки свідків безпосередньо вчинення правопорушення немає.

Зауважує, що суд в ухвалі не зазначив жодної обставини, яка підтверджує будь-який ризик, зазначений у клопотанні слідчого, а послався лише на тяжкість злочину.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що ризики не доведені, правопорушення відсутнє, оскільки подія сталася лише через непорозуміння між підозрюваним та його товаришем.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке законом віднесено до тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджуються: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 8 квітня 2023 року (а.с. 8-9); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 8 квітня 2023 року (а.с. 13); письмовими поясненнями ОСОБА_7 (а.с. 14); протоколом затримання ОСОБА_7 від 8 квітня 2023 року, з якого вбачається, що під час обшуку останнього, в нього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Realmi C11», модель RMX3231, 2/32 Gb, 2021 року випуску, в корпусі сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_4 (а.с. 16-18).

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, а тому доводи про недоведеність вини на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органу досудового розслідування.

Крім того, слід зазначити, що суворість можливого покарання на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (заява № 33977/96, § 80), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що підозрюваному достовірно відомо анкетні дані та місце проживання потерпілого ОСОБА_11 , оскільки як вбачається із матеріалів клопотання, вони є знайомими і місцем вчинення злочину є місце проживання потерпілого, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 може здійснювати на потерпілого певний вплив з метою зміни ним показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт його допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки він повинен бути допитаний безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також, колегія суддів вважає і доведеним ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як встановлено у судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 не визнає свою провину в інкримінованому йому злочині, і будучи на волі, може затягувати досудове розслідування шляхом своїх неявок до слідчого для проведення слідчих дій та його допиту, чим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що у сукупності із підозрою у вчиненні умисного корисливого злочину, а також враховуючи, що він в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вказує на наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів та підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, на думку апеляційного суду, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а доводи апеляційної скарги в цій частині спростовані вищевказаним.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 червня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4