Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 498/638/23

Номер провадження: 1-кп/511/171/23

22.05.2023 року колегія Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000137 від 21.02.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Слободзейського району Республіка Молдова, громадянина України, одруженого, пенсіонера, з середньотехнічною освітою, утриманців не маючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000137 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 19.05.2023 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 22.05.2023 року.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 22.05.2023 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3, ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, на даний час не відпали та не зменшилися.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 залишили вказане питання а розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити. Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених цього Кодексу.

Наразі стороною обвинувачення доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може: переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі та те, що останній 21.02.2023 після вчинення злочину зник з місця його вчинення, добровільно до правоохоронних органів не звернувся, з метою подальшого переховування та ухилення від кримінальної відповідальності та був затриманий працівниками поліції 22.02.2023 в порядку ст.208 КПК України, тому з урахуванням воєнного стану в Україні та нестабільним рівнем безпеки у області, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від суду.

Окрім того, наявним є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, адже йому відомо місце мешкання останніх, так як вони проживають в одному населеному пункті, а з потерпілою ОСОБА_9 вони є сусідами по одній вулиці Центральній в с. Гребеники Роздільнянського району Одеської області.

Тому, суд вважає, що ризики, встановленні при обранні запобіжного заходу не відпали та не перестали існувати.

При цьому, суд наголошує, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та враховуючи невідворотність та імовірний строк покарання, а також особу обвинуваченого, який ніде не працює, враховуючи те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, негативно впливати на свідків та потерпілих, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Окрім того, судом з`ясовано що під час досудового розслідування до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням мінімального розміру застави, втім захисником останнього дане рішення було оскаржено до Одеського апеляційного суду та залишено без змін, що дає всі підстави стверджувати про законність застосування зазначеного запобіжного заходу та його небезальтернативність.

Так, суд враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Пункт 3 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, на виконання положень частини третьої статті 183 КПК України, з урахуванням попередніх судових рішень з вказаного питання, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року), що становить 214 720,00 гривень, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, визначені діючим процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції на строк 60 (шістдесят) днів - по 20 липня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 214 720,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в термін дії ухвали.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу суду із місця проживання; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування зі свідками та потерпілими, іншими учасниками кримінального провадження, у якому він обвинувачується; прибувати за кожною вимогою суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу після її проголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому. Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.05.2023 року.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3