У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0000544 від 19.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України, про арешт майна.

Учасники судового засідання

ррокурор - ОСОБА_5 ,

слідчий - ОСОБА_3 ,

власник майна ОСОБА_6 ,

представник власника майна - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000544 від 19.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України про накладення арешту, яке вмотивоване таким.

Слідчим відділом відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000544, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 18.04.2023 до чергової частини ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт із Департаменту кіберполіції НПУ стосовно неправомірних дій з боку невстановлених осіб, які здійснюють несанкціонований збут та розповсюдження інформації з обмеженим доступом у вигляді логінів та паролів доступу до облікових записів користувачів мережі Інтернет на форумі тіньової тематики, за попередньою змовою групою осіб, з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України було надано доручення УПК в Одеській області ДКП НПУ. Так, при відпрацювання доручення Співробітниками 1-го відділу Управління протидії кібезлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України було встановлено особу, яка імовірно причетна до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та яка використовує нік-нейм «dipdip», а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується номером мобільного телефону « НОМЕР_2 ».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

У подальшому, 06.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети: грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 55 купюр з серійними номерами, які вказані у клопотанні; мобільний телефон марки «Iphone», моделі «11», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 поміщено до спеціального сейф пакету № PSP 1364978; системний блок в корпусі чорного кольору з встановленим процесором «AMD Ryxen 7 2700 X», ОЗУ 32 GB, відеокарта «GTX 1070 TI», з трьома накопичувачами інформації поміщено до поліетиленового пакету синього кольору, який скріплено липкою стрічкою та наліпкою з підписами понятих.

Вказані вилучені предмети оглянуто, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. Зважаючи, що вилучене майно має значення речових доказів сторона обвинувачення просить накласти арешт.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання частково, у зв`язку з тим, що вилучені грошові кошти не знайшли свого підтвердження щодо відношення до вказаного кримінального провадження, а тому необхідності у накладенні арешту на них немає.

Власник майна та його представник заперечували щодо задоволення клопотання. Крім того, у письмових запереченнях власник майна ОСОБА_6 зазначив, що частина грошових коштів, вилучених у ході обшуку, є особистими коштами власниці будинку ОСОБА_10 , яка є фізичною особою- підприємцем, здійснює торгівельну діяльність та ніколи не порушувала законодавство. Інша частина коштів належить благодійному фонду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який займається закупівлею техніки, військового обладнання та автомобілів для ЗСУ, директором є ОСОБА_6 . Щодо вилучених мобільного телефону та системного блоку вказав на порушення з боку слідчого щодо зберігання речових доказів. З урахуванням підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, завданням заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення незаконній втраті, зміні чи їх відчуженню, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час, слідчий суддя погоджується із твердженнями власника майна, про те, що відсутні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти. Доказів, що вилучені грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, об`єктом кримінально протиправних дій, чи набуті кримінально протиправним шляхом органом досудового розслідування не надано, за таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що накладення арешту на них буде порушенням вимог ст 172 КПК України, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вилучене інше майно і справді може містити важливі сліди кримінального правопорушення, яке пов`язане саме із застосуванням інформаційних систем, на підставі чого вважає клопотання обґрунтованим у цій частині та таким, що підлягає частковому задоволенню.

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0000544 від 19.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «11», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , який поміщено до спеціального сейф пакету № PSP 1364978; системний блок у корпусі чорного кольору з встановленим процесором «AMD Ryxen 7 2700 X», ОЗУ 32 GB, відеокарта «GTX 1070 TI», з трьома накопичувачами інформації, які поміщено до поліетиленового пакету синього кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя Віктор ПОПРЕВИЧ