У Х В А Л А

Справа № 185/4592/23

Провадження № 1-кс/185/1644/23

09 серпня 2023 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України про арешт майна .

Клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що на території м. Павлоград Дніпропетровської області здійснює господарську діяльність ТОВ «Південверстатомаш» (, до 03.02.2023 ТОВ «Южстанкомаш»), місцезнаходження виробничих потужностей знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Пребраженська, 1/11.

Основний вид діяльності у вказаного підприємства, ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

Встановлено, що службові особи TOB «Південверстатомаш» () здійснюють керівництво та організацію фінансово - господарської діяльності ООО «Южстанкомаш» (що знаходиться на території рф).

Власником та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Південверстатомаш", являється громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також являється керівником та кінцевим бенефіціарним власником товариства з обмеженою відповідальністю «АСІКС ДНІПРО», , та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Донбаський Науково - Виробничий Центр «Геомеханіка», , діяльність яких взаємопов`язана з провадженням господарської діяльності ТОВ "Південверстатомаш".

31 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, тобто у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ТОВ «Південверстатомаш» для здійснення фінансово-господарської діяльності використовують наступні банківські рахунки:

1.відкритими в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) в т.ч. за рахунками:

-НОМЕР_1 (Російський рубль),

-НОМЕР_2 (Долар США),

-НОМЕР_3 (Українська гривня),

-НОМЕР_4 (Українська гривня),

-НОМЕР_5 (Євро),

-НОМЕР_6 (Українська гривня),

2.відкритими в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) в т.ч. за рахунками:

-НОМЕР_7 (російський рубль),

-НОМЕР_7 (Євро),

-НОМЕР_7 (Українська гривня),

-НОМЕР_7 (Долар США),

-НОМЕР_8 (Українська гривня),

3.відкритими в АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749) в т.ч. за рахунком:

-НОМЕР_9 (Українська гривня).

Враховуючи наведене, а також наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Південверстатомаш» (), відкритих в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), зокрема на рахунках: НОМЕР_7 (російський рубль), НОМЕР_7 (Євро), НОМЕР_7 (Українська гривня), НОМЕР_7 (Долар США), НОМЕР_8 (Українська гривня).

Встановлені слідчим суддею обставини, і положення закону, якими він керувався

Описана у клопотанні та у повідомленні про підозру фабула, в сукупності з наданими слідчому судді матеріалами, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України ймовірно вчиненого ОСОБА_7 .

Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення (ст. 16 КПК).

Згідно з ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Слідчий суддя звертає увагу, що введення в Україні воєнного стану не є саме по собі підставою для задоволення клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, але в сукупності з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.111-1 КК України та суспільною необхідністю та важливістю надання відсічі військовій агресії російської федерації, вважає, що таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке може бути конфісковане внаслідок покарання, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим, з огляду на той факт, що отримана інформація свідчить, що підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 є фактичним власником бізнесу та контролює діяльність ТОВ «Південверстатомаш» () (є кінцевим бенефіциарним власником).

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «Південверстатомаш» () та ТОВ Західно-Донбаський науково-виробничий центр «Геомеханіка» (ЄДРПОУ 13432729) здійснюють керівництво та організацію фінансово - господарської діяльності ООО «Южстанкомаш», що знаходиться на території російської федерації.Так, останні, перебуваючи на території м. Павлоград Дніпропетровської області здійснюють платіжні операції, нарахування заробітної плати працівникам підприємства, оплату податків ООО «Южстанкомаш» тощо, шляхом віддаленого доступу та використання онлайн банкінгу та сервісів VPN. Таким чином, підконтрольне підозрюваному ОСОБА_7 ТОВ «Південверстатомаш», яке знаходиться на території України , існує імовірність, що здійснення господарської діяльності у взаємодії із підприємством, яке зареєстровано в рф, сплачує податки до податкових органів країни-агресора, в тому числі до міністерства оборони російської федерації та інших силових відомств рф, що в подальшому використовується під час окупаційних протиправних дій рф на території України та становить загрозу національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинно здійснюватися згідно із законом, воно повинно мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

На переконання слідчого судді, на цьому етапі досудового розслідування, накладення арешту на майно, є необхідним для виконання вищенаведеного завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень.

Згідно абз. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України, забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання» і статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки».

Доказів того, що банківські рахунки відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) в т.ч. за рахунками:

-НОМЕР_1 (Російський рубль),

-НОМЕР_2 (Долар США),

-НОМЕР_3 (Українська гривня),

-НОМЕР_4 (Українська гривня),

-НОМЕР_5 (Євро),

-НОМЕР_6 (Українська гривня);

відкриті в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) в т.ч. за рахунками:

-НОМЕР_7 (російський рубль),

-НОМЕР_7 (Євро),

-НОМЕР_7 (Українська гривня),

-НОМЕР_7 (Долар США),

-НОМЕР_8 (Українська гривня);

відкриті в АТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749) в т.ч. за рахунком:

-НОМЕР_9 (Українська гривня) -

не є поточними рахунками ТОВ «Південверстатомаш» слідчому судді не надано та розглядом клопотання не встановлено.

За встановлених розглядом клопотання обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «Південверстатомаш» є виправданим та таким, що переслідує правомірну мету, є таким, що відповідає ст. ст. 132, 170, 173 КПК України, відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності осіб завданням кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків такого заходу забезпечення кримінального провадження для ТОВ «Південверстатомаш» не надано та під час судового розгляду не встановлено.

З цих підстав, керуючись статтями 170 173, 371, 372, 375, 376 КПК, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Південверстатомаш» (), відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299):

-НОМЕР_1 (Російський рубль),

-НОМЕР_2 (Долар США),

-НОМЕР_3 (Українська гривня),

-НОМЕР_4 (Українська гривня),

-НОМЕР_5 (Євро).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1