Справа № 496/5055/23
Провадження № 1-кп/496/583/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадженняв залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища міського типу Юр`ївка, Лутугинського району, Луганської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у 2022 році, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_3 , вирішив отримати посвідчення водія на своє ім`я, всупереч порядку, установленому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, з метою його подальшого використання, всупереч установленому законом порядку. Так, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво невстановленій досудовим розслідуванням особі у підробленні посвідчення водія, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , під час зустрічі з невідомою йому особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, повідомив йому свої анкетні дані, а також надав свою фотокартку з метою виготовлення посвідчення водія з відкритими категоріями «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С» та «СЕ», яке у нього було вилучене 15.10.2021 року за порушення ст. 130 КУпАП, тобто надав засоби для підроблення посвідчення. В подальшому, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: місто Одеса, по вулиці Аеропортовській, 27/1, сплатив грошові кошти в сумі 600 (шістсот гривень) в якості оплати за виготовлення завідомо підробленого документа - посвідчення водія, невідомій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, отримав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, яке, згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ, виготовлене за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом друку, яке не відповідає за своїми характеристиками аналогічному бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Крім того ОСОБА_3 , 14.05.2023 року, близько 18 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автодорозі М - 2801, обхід м. Одеса, за порушення п.2.3.8 ПДР, був зупинений інспектором СРПП ВП №2 Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 . На вимогу інспектора СРПП ВП №2 Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області пред`явити документи, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженому Постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993 р.н., пред`явив співробітнику поліції, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ.

До обвинувального акту додані:

- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , добровільно беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчинених кримінальних проступків, їх кваліфікацію. Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальними проступками та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу. Вказане покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на дані які характеризують особу обвинуваченого, визнання ним вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст. ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень у вигляді кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підробки - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 року по справі № 496/3459/23 (провадження №1-кс/496/1107/23) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 19912,00 гривень (одна тисяча дев`ятсот дванадцять грн. 00 коп.).

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1