Справа №: 400/1549/18
провадження №: 1-кп/398/32/23
ВИРОК

Іменем України

"12" вересня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії кримінальне провадження №0000276 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , маючого неповну вищу освіту, не працюючого, вважається таким, що раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

прокурор - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 ,

потерпіла - ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

обвинувачений - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2018 року, близько 17.00 - 18.00 год., ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпочивав на березі річки Інгулець неподалік будинку АДРЕСА_1.

Цього ж дня, близько 21 години 30 хвилин між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_10 виник умисел на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , із відділення дерев`яного столу, за яким він сидів разом з останнім, дістав металевий ніж з чорною резиновою рукояткою, підвівся, наблизився до ОСОБА_13 та завдав йому одного удару зазначеним ножем у ділянку грудної клітини праворуч.

Від отриманого удару ножем, ОСОБА_13 отримав тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої половини грудної клітини із проникненням до правої плевральної порожнини, пошкодженням судини кореня правої легені та верхньої долі правої легені.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 годині 36 хвилин ОСОБА_13 , перебуваючи у відділенні реанімації КЗ «Петрівська ЦРЛ», від отриманого тілесного ушкодження помер.

Відповідно до висновку експерта №257 від 19.09.2018 року - при дослідженні трупу ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа: рана над зовнішнім краєм правої ключиці, пошкодження пристінкової плеври на 1мм ребром справа по середній ключичній лінії, наскрізне пошкодження верхньої частки правої легені, пошкодження по задній поверхні правої легені в 1,5 см. Від воріт, пошкодження по задній поверхні правої легені у верхній долі між вище вказаними пошкодженнями, ушкодження м`яких тканин по ходу ранового каналу, крововтрата понад 1000 см3. Дане тілесне ушкодження виникло за життя в результаті дії предмету з ознаками колюче-ріжучого, яким міг бути ніж, на що вказують характер тілесних пошкоджень та наявність ранового каналу. Має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений свою вину у спричиненні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження визнав, щиро розкаявся та вибачався перед потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду пояснив, що 21.07.2018 року, до обвинуваченого близько 17 години приїхав ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для смаження шашлика в кінці городу будинку НОМЕР_1 біля річки, де проживає обвинувачений. На столі були продукти та ніж для мандрівників. Також були алкогольні напої, а саме пляшка коньяку та пиво. Всі трохи вже вжили алкоголю та ОСОБА_13 розпочав сварку по відношенню до обвинуваченого, зокрема ображав обвинуваченого, вказавши, що останній не воїн, не захищав Україну на Донецькому напрямку та взагалі якийсь «чеченець». Обвинувачений неодноразово просив ОСОБА_13 припинити ображати, так як він біля аеропорту Донецьку поховав майже 50 своїх побратимів. ОСОБА_14 відійшов від столу та розмовляв по телефону, ОСОБА_12 повернулася до річки. Обвинувачений вирішив ОСОБА_13 налякати та вдарив ножем у праве плече. Після чого зрозумівши, що необхідна медична допомога, обвинувачений повіз ОСОБА_13 до лікарні. У лікарні довго чекали на лікарня, більше години, а на наступний день обвинуваченому повідомили, що ОСОБА_13 помер. Обвинувачений пояснив суду, що образа його військових дій на Донеччині дуже сильна і він більше витерпіти не міг таких образ, які не мають підґрунтя, тому вдарив ОСОБА_13 . Він просив померлого не говорити йому таких образливих слів, але той продовжував. ОСОБА_10 дуже шкодує про скоєне та стверджує, що не бажав йому смерті.

Потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що 21.07.2018 року їй зателефонували з лікарні та повідомили, що її син там. Приїхавши до лікарні побачила дівчину її сина, але та відмовилася щось розповідати.

Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що є товаришем потерпілої. Знає, що вона одна виховувала та ростила сина одна.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що їй зателефонувала ОСОБА_8 та попрохала привезти її до лікарні, ба там знаходиться її син. Свідок привезла потерпілу до лікарні.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні вказала, що працює фельдшером та ІНФОРМАЦІЯ_2 року була чергова. До лікарні привезли ОСОБА_13 , привіз якийсь чоловік.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні вказав, що працює лікарем-хірургом у Петрівській центральній лікарні. Він точно не пам`ятає, але вказує, що 21.07.2018 року була кримінальна травма - колото-різана. Він згадує, що було пошкодження легені та він та інший хірург тоді оперували та вранці пацієнт помер.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила, що уклала шлюб та її прізвище - ОСОБА_19 . ЇЇ чоловік є двоюрідним братом обвинуваченого. Стверджує, що 21.07.2018 року, вона з ОСОБА_13 поїхали до обвинуваченого близько 17 години. Їхали до обвинуваченого разом з ОСОБА_14 та смажили м`ясо у кінці городу, який розташований за двором будинку НОМЕР_1 біля річки, де проживає обвинувачений. Були алкогольні напої та всі трохи вживали. Між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 було спиричання довгий час та вона відійшла до річки, сам удар не бачила, а коли повернулася побачила, що ОСОБА_13 непритомніє та його повезли одразу до лікарні, щоб не гаяти часу. За кермом був ОСОБА_10 . Коли приїхали долі карні, чекали коли прийде лікар, а вранці ОСОБА_13 помер.

Свідок ОСОБА_14 у судове засідання не був доставлений, тому суд постановив оголосити його допит, який не суперечить протоколу слідчого експерименту за його участі. ОСОБА_14 поясняв, що 21.07.2018 року, він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 поїхали до обвинуваченого близько 17 години та смажили м`ясо у кінці городу, який розташований за двором будинку НОМЕР_1 біля річки, де проживає обвинувачений. Були алкогольні напої та всі трохи вживали. ОСОБА_13 почав висміювати ОСОБА_10 , вказуючи, що той не боронив Україну на Донеччині. ОСОБА_10 просив припинити неодноразово припинити, але ОСОБА_13 продовжував. Свідок вказав, що відбувалося більше години та він пішов далі спілкуватися по телефону. Потім почув крик ОСОБА_12 та побачив, ніж у ОСОБА_13 , хоча той все розумів, що відбулося. Після цього повезли ОСОБА_13 до лікарні.

Вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів:

-рапортом чергового інспектора Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 22.07.2022 зареєстрованого за №1985 про те, що об 11 годині 40 хвилин надійшло повідомлення, що у реанімаційному відділенні лікарні помер ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом ОМП від 21.07.2018 яким оглянуто ділянку місцевості що знаходиться на відстані близько 20 метрів від території огороду, та на відстані близько 70 метрів від будинку АДРЕСА_1. У ході огляду зафіксовано загальну обстановку: дерев`яний стіл з залишками їжі та вилучено ніж довжиною 25 см, довжина леза якого -14 см.;

- протоколом ОМП від 21.07.2018 яким повторно оглянуто ділянку місцевості що знаходиться на відстані близько 20 метрів від території огороду, на та відстані близько 70 метрів від будинку АДРЕСА_1. У ході огляду зафіксовано загальну обстановку: дерев`яний стіл з залишками їжі, розташування дерев, та наявних біля столу предметів. Відеозаписом вказаної слідчої дії.

- протоколом ОМП від 22.07.2018 яким оглянуто у приміщенні реанімаційного відділення труп ОСОБА_13 та зафіксовано наявні на тілі тілесні ушкодження;

- протоколом ОМП від 22.07.2018 яким повторно оглянуто ділянку місцевості яка знаходиться на відстані близько 20 метрів від території огороду, та на відстані близько 70 метрів від будинку АДРЕСА_1, у ході огляду повторно зафіксовано загальну обстановку: зокрема описано дерев`яний стіл висотою близько 0,5 метра від ґрунту на якому перебуває посуд та чехол від ножа. Оглядом вилучено чохол від ножа, дві миски, скляні рюмки та пляшки з під пива;

- висновком експерта №257 від 19.09.2018, яким встановлено, що у трупа

ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа: рани над зовнішнім краєм правої ключиці, пошкодження плеври на 1 м ребром справа по середній ключичній лінії, наскрізне пошкодження верхньої частки правої легені, пошкодження по задній поверхні правої легені в 1,5 см. від воріт, пошкодження по задній поверхні правої легені у верхній долі між вище вказаними ушкодженнями, ушкодження м яких тканин по ходу раньового каналу, крововтрата понад 1000 см3. Дане ушкодження виникло за життя в результаті дії предмету з ознаками колюче - ріжучого, яким міг бути ніж, н що вказують характер тілесних ушкоджень та наявність раньового каналу. Тілесне ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступила в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа, яке супроводжувалося численними пошкодженнями правої легені та гострою крововтратбю. Згідно наданої медичної документації лікарями в 05 год 36 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 констатовано біологічну смерть - ОСОБА_13

- висновком експерта №107 від 31.10.2018 відповідно до якого при досліджені клаптя шкіри правої надключичної ділянки тулуба трупа ОСОБА_13 розташоване пошкодження у вигляді рани, яка за характером є колото-різаною. Вона виникла в наслідок дії плоского коючо-ріжучого предмета клинкового типу, що має односторонню за точку клинка та можливу найбільшу ширину зануреної частини приблизно 18 мм. В момент спричинення пошкодження клинок занурення прямовисно до поверхні шкіри та був орієнтований обухом вліво та вниз, лезо вправо та вверх. Додатковий розріз утворився в результаті додаткового впливу на лезову частину клинка, при його зануренні або витягуванні з рани, зі зміною орієнтації та нахилу площини клинка в рані. Індивідуальні особливості предмета не відобразилися;

- висновком експерта №675 від 08.10.2018 визначено групову належність крові ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №676 від 26.09.2018 визначено групову належність крові ОСОБА_10 ;

- висновком експерта №113 від 04.10.2018 визначено, що на змиві з клинка ножа (об`єкт -3) виявлено сліди крові людини;

- висновком експерта №678 від 24.10.2018 визначено, що на футболці потерпілого (об`єкти 1, 2) виявлено сліди крові людини, кров може належати потерпілого ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №134 від 28.11.2018 визначено, що на можливо спричинення рани нам клапті шкіри правої надключичної ділянки трупа ОСОБА_13 клинком наданим для проведення експертизи ножа;

- висновком судово-психіатричної експертизи №421 від 13.12.2018 відповідно до якого ОСОБА_10 є осудним, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 від 11.10.2018 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 11.10.2018 році;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 11.10.2018 році.

Оцінюючи докази по справі, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, суд дійшов висновку, що по справі надано суду достатньо доказів у вчиненні обвинуваченим злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Доводи обвинуваченого щодо образ його військових дій на Донеччині, які не мають підґрунтя, підтверджуються показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , які навіть при проведенні слідчих експериментів про це вказали.

Суд звертає увагу, що на досудовому слідстві не було проведено судово-психіатричну експертизи, яка мала дати відповідь щодо сильного душевного хвилювання ОСОБА_10 або патологічний афект в момент нанесення удару ножем в плече ОСОБА_13 , або відсутніх як таких.

Крім того, під час судового засідання клопотання про проведення вказаної експертизи не було заявлено перед судом, а ні стороною захисту, а ні стороною обвинувачення з метою можливої зміни або уточнення кваліфікації дій обвинуваченого.

Більш того, суд враховує віктимологічну поведінку потерпілого ОСОБА_13 , який, знаючи про минуле обвинуваченого, зокрема, той факт, що він проходив службу у зоні АТО на Донецькому напрямку та приймав участь у бойових діях, та під час спільного відпочинку вступив з ним у конфлікт саме на цьому ґрунті. При цьому, висловлював образливі для ОСОБА_10 судження про те, що він нібито не воював, хоча сам участі у бойових діях не брав взагалі, про що достеменно встановлено у судовому засіданні як з показань самого обвинуваченого, так і свідків. Тобто, ОСОБА_13 свідомо провокував обвинуваченого на конфлікт, висловлюючи судження, які є образливими як для пересічної людини, так і набагато гостріше для особи, яка приймала участь у бойових діях, боронячи Україну та її громадян ціною свого життя та здоров`я.

Отже, суд приходить до висновку, що протиправна поведінка потерпілого у даному випадку може бути визнана обставиною, що істотно знижує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує відповідальність винного.

Норми ст. 50, 65 КК України вказують, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені обвинуваченому покарання судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, негайне надання медичної допомоги та доставка в лікарню, приниження честі і гідності ОСОБА_10 , який здійснював участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави на Донецькому напрямку.

Обставини, що обтяжують судом не встановлено.

Суд встановив декілька обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і відповідно до ч. 1 ст. 69 КК є підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд враховує і позицію сторони обвинувачення та потерпілої, які підтримують публічне обвинувачення та просять застосувати максимальне покарання.

Обґрунтовуючи можливість застосування ст. 69 КК України, суд вказує, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Суд звертає увагу, що вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому безпосередньо пов`язано із провокування на активні дії особи, яка відчувала на собі жахи війни та смерть побратимів.

Суд взяв до уваги взаємозв`язок із іншою, пом`якшуючою обставиною - щире каяття у вчиненому та приниження честі і гідності ОСОБА_10 , який здійснював участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави на Донецькому напрямку, що свідчить про дії обвинуваченого та як наслідок демонструє «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Також має місце основний фактор - щире каяття обвинуваченого та негайне надання медичної допомоги та доставка в лікарню, що вказує на особу обвинуваченого і має наслідком позитивний вплив, характеризує «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Аналізуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Так, згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15рп/2004"у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого та особу ОСОБА_10 : за місцем проживання характеризується добре, перебуває на обліку з приводу сухот, враховано відсутність обтяжуючих обставин, тому суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів але більш м`яке ніж передбачено законом.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 22 липня 2018 року та даний строк неодноразово продовжено. Таким чином необхідно застосувати ст. 72 КК України.

Потерпіла звернулася з позовом, де просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 25 000 грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн 00 коп.

Відповідно ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві №820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, Адвокат надав Договір про надання правової допомоги, що підтверджує його діяльність та узгодженість з клієнтом щодо суми у розмірі 25 000 грн 00 коп.

Отже, сума витрат на правничу допомогу підтверджена, тому дана вимога підлягає задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Однак, суд вважає, що визначений потерпілою розмір моральної шкоди, враховуючи особу та майновий стан обвинуваченого дещо завищений.

Крім того, суд враховує, що виникненню конфлікту, внаслідок якого помер ОСОБА_13 передувала його неетична поведінка, тому необхідно стягнути на користь потерпілої на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн 00 коп., яка достатня для відшкодування моральної шкоди, так як є обґрунтованою і відповідає принципу розумності і справедливості.

Процесуальні витрати щодо експертиз відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 337, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2018 року до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день переднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позовні вимоги потерпілої задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: ніж у поліетиленовому пакеті та інші - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницього апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

СУДДЯ ОСОБА_1