Справа № 162/209/23
Провадження № 1-кп/162/60/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000145 від 02.03.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацевлаштованого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 всупереч вимогам ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» у вересні 2020 року (точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлена), знаходячись на смітнику, розташованому за с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської області, знайшов та зірвав 2 стебла рослини «коноплі», чим умисно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено (канабіс) на підставі Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які у подальшому переніс до свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав з метою подальшого його збуту загальною масою в перерахунку на висушену речовину не менше 628,3184 г, а саме в літній кухні прозорий сейф-пакет з полімерного матеріалу, замотаного у фольгу, масою 1,6437г, та у паперовому згортку масою 0,832г, а також на горищі літньої кухні у полімерному мішку масою 625,8427г, до 17 год 34 хв 12.01.2023 року, тобто до моменту його виявлення та вилучення в ході проведення працівниками поліції під час проведення санкціонованого судом обшуку за вищевказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Крім цього, ОСОБА_4 всупереч вимогам ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи із прямим умислом, повторно 29.12.2022 року зберігав у літній кухні за місцем власного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та при собі з метою подальшого збуту у згортку фольги особливо небезпечний наркотичний засіб (канабіс), обіг якого заборонено на підставі Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, масою в перерахунку на висушену речовину 2,3083г, після чого того ж дня о 17 год 25 хв, знаходячись на перехресті вулиць Сонячна та Поліська с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської області, збув особі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, за грошову винагороду в розмірі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Також, ОСОБА_4 всупереч вимогам ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи із прямим умислом, повторно 11.01.2023 року зберігав у літній кухні та при собі у прозорому пакеті особливо небезпечний наркотичний засіб (канабіс), обіг якого заборонено на підставі Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, масою в перерахунку на висушену речовину 5,9618г, після чого того ж дня о 20 год 20 хв, знаходячись на перехресті вулиць Сонячна та Поліська с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської області, збув особі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив суду про обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та вказав, що перебуваючи на сміттєзвалищі знайшов погану речовину та приволік додому. Про це дуже жалкує на сьогодні. Вона два роки валялась на горищі в мішку. Хлопці, які свідками були в суді, балувалися цим, а він така людина, що коли його попросять, то дає все, що має. Визнає свою вину, трошки забалувався. Коли говорили з хлопцями, згадав, що в нього на горищі є та речовина. Пробував ще в Києві ту речовину, як на заробітках був, разів 40, але більше таким не займається. От його попросили, він і дав. ОСОБА_6 двічі звертався до нього за наркотичною речовиною, що він робив з нею далі, йому не відомо. Один раз йому всипав без грошей, вони взяли за це йому 2 літри пива. Іншого разу продав за гроші, речовина була в пакеті чорному. ОСОБА_6 обіцяв 400 гривень, однак дав спочатку 200 гривень, за які на новий рік купив подарунок дружині, а решту він так і не віддав. Передача відбувалася 29 грудня 2022 року, перед новим роком, та 11 січня 2023 року. Двічі передавав біля «фігури», одного разу безпосередньо біля хреста, іншого чуть далі від нього. Обвинувачений, відповідаючи на питання, вказав, що чув, що в селі цим балуються хлопці. Коли знайшов коноплю, то всунув її в мішок та кинув на горище, думав хай буде. Сам не вживав цієї коноплі. Те, що в мішку, то його, інших дві фасовочки, що в літній кухні знайшли, то не його, йому підкинули. Коли досліджували відеодоказ, тоді він говорив по іншому, а зараз каже правду.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, крім визнання вини обвинуваченим, за викладених вище обставин підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який вказав, що коноплю брав у ОСОБА_4 двічі. Передача в обох випадках відбувала біля хреста в с.Бірки. Перший раз ОСОБА_4 давав наркотичний засіб безоплатно, коли разом з ним повертались додому з природи. Другий раз, зустрівши ОСОБА_4 в магазині, запитав його з приводу придбання коноплі, на що той відповів, що йому необхідні гроші купити подарунок дружині та погодився продати йому наркотичний засіб, за який заплатив 400 гривень. В той час він вживав сам, однак вже хотів кидати вживання наркотичного засобу, тому залишки отриманої в ОСОБА_4 речовини продав Вощилу та Турику. Відповідаючи на запитання, свідок вказав, що вони з ОСОБА_4 , як односельчани, декілька разів відпочивали разом на природі, під час чого декілька разів разом вживали курили коноплю. В такий спосіб дізнався, що ОСОБА_4 має цей наркотичний засіб, однак не цікавився, де він його брав.

Також винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, зокрема:

-витягом з ЄРДР від 02.03.2023 року кримінального провадження №0000145 за ч.2 ст.307 КК України;

-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 02.03.2023 року, а саме №0000534 щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України;

-витягами з ЄРДР від 10.11.2022 року кримінального провадження №0000534 за ч.2 ст.307 КК України;

-рапортами оперуповноважених СКП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 09.12.2022 року;

-рапортом оперуповноваженого СКП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 05.01.2023 року;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме абонентського номера рухомого (мобільного) зв`язку передплаченого сервісу (без укладання контракту та ідентифікації абонента) (SIM-карта) НОМЕР_1 оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар», яким користується громадянин ОСОБА_6 від 05.01.2023 року;

-протоколом вручення оперативно-технічних засобів від 12.01.2023 року;

-протоколом огляду грошових коштів від 12.01.2023 року з додатками;

-протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 12.01.2023 року;

-протоколом вилучення товару та огляду покупця від 12.01.2023 року;

-протоколом обшуку від 12.01.2023 року, проведеного за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 з відеозаписом фіксації слідчої дії та описом речей і документів, які були вилучені в ході обшуку від 12.01.2023 року, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» чорного кольору з чохлом, мобільний телефон марки «Lenovo», 27 предметів циліндричної форми, які схожі на набої, речовина темно-зеленого кольору у прозорому сейф-пакеті, речовина зеленого кольору у паперовій згортці, речовина темно-зеленого кольору у господарському мішку;

-постановою про визнання речей, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 12.01.2023 року, речовими доказами, приєднання їх в такій якості до кримінального провадження від 13.01.2023 року;

-ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.01.2023 року про накладення арешту на речі, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 12.01.2023 року;

-постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 10.02.2023 року, а саме №0000534 за ч.2 ст.307 КК України та №0000027 від 13.01.2023 року за ч.2 ст.307 КК України;

-рапортом про прийняття та реєстрацію заяви і ІТС ІПНП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 12.01.2023 року за №187;

-постановою про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів від 13.01.2023 року;

-висновком експерта №СЕ-19/103-23/486-НЗПРАП від 16.01.2023 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина (вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 12.01.2023 року) являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 625,8427 г;

-постановою про призначення та доручення проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів від 15.01.2023 року;

-висновком експерта №СЕ-19/103-23/545-НЗПРАП від 18.01.2023 року, відповідно до якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору (вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 12.01.2023 року) являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,832 г;

-постановою про призначення та доручення проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів від 15.01.2023 року;

-висновком експерта №СЕ-19/103-23/550-НЗПРАП від 20.01.2023 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору (вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 12.01.2023 року) являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 1,6437 г;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме абонентського номера рухомого (мобільного) зв`язку передплаченого сервісу (без укладання контракту та ідентифікації абонента) (SIM-карта) НОМЕР_1 оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар», яким користується громадянин ОСОБА_6 від 30.01.2023 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2023 року із відеозаписом слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_4 , у присутності понятих та захисника, під час якого ОСОБА_4 детально розповів обставини вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема, час і місце, де знайшов рослини коноплі, які в подальшому заніс до себе додому та зберігав на горищі кухні; вказав, що вживав сам і збував ОСОБА_7 два рази шляхом продажу за 400 гривень, показавши місце, де це відбувалося;

-витягом з ЄРДР від 20.02.2023 року кримінального провадження №0000088 за ч.2 ст.307 КК України;

-рапортом про прийняття та реєстрацію заяви і ІТС ІПНП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 20.02.2023 року за №855;

-рапортом начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 20.02.2023 року;

-витягом з ЄРДР від 20.02.2023 року кримінального провадження №0000089 за ч.2 ст.307 КК України;

-рапортом про прийняття та реєстрацію заяви і ІТС ІПНП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 20.02.2023 року за №854;

-рапортом начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 20.02.2023 року;

-висновком судово-психіатричного експерта №91 від 24.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки алкогольної залежності (алкоголізму) в стані нестійкої ремісії, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії, керувати ними, а також правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні

-клопотанням прокурора про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні від 02.03.2023 року;

-ухвалою Волинського апеляційного суду від 07.03.2023 року про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій.

Оцінюючи вищевказані досліджені безпосередньо під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, узгоджуються між собою та показаннями обвинуваченого і свідка, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Що стосується посилань захисту на недопустимість протоколу та відеозапису до нього такої процесуальної дії як обшук, суд зазначає наступне. Відповідно до протоколу обшуку від 12 січня 2023 року вказана слідча дія проводилась старшим слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за участі ОСОБА_12 -інспектора з режиму секретності Камінь-Каширського РВП, ОСОБА_13 - заступника начальника з превентивної діяльності Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області та обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується і відеозаписом до вказаної процесуальної дії, який був досліджений судом, та з якого вбачається присутність усіх учасників процесуальної дії, вказаних у протоколі, в тому числі слідчої ОСОБА_9 .

Учасниками обшуку були інспектор з режиму секретності Камінь-Каширського РВП та заступника начальника з превентивної діяльності Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які надавали допомогу слідчому при проведенні слідчих (розшукових) дій. Постановами Верховного Суду, з цього приводу, вказувалося на можливість надання доручень на таку допомогу як у письмовій формі, так і усно (зокрема, постанова від 05.02.2020 р. у справі № 149/833/15-к).

Отже, обшук від 12 січня 2023 року проведений повноважною особою з дотриманням як порядку, встановленого ст. 40, 234, 235, 236 КПК України, так і загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 9, 13 цього Кодексу, процесуальний дозвіл на проведення слідчої дії отриманий уповноваженим слідчим у визначеному законом порядку, що свідчить про необґрунтованість клопотання захисника ОСОБА_5 , який вказував, що обшук проведено невідомими особами, за відсутності слідчого, якому надано право згідно ухвали суду на проведення обшуку.

Підстави для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом відсутні, а відтак відсутні підстави для визнання недопустимими інших пов`язаних з цим обшуком доказів, зокрема й вилучених речових доказів, які належним чином були упаковані до спец-пакетів, що підтверджується відеозаписом обшуку та фото таблицями до висновків експертів та безпосередньо самими висновками, з яких вбачається, що усі речові докази надійшли до експертної установи у належному пакуванні, цілісність яких не порушена.

Беручи до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який під час допиту вказував, що дві фасовочки зеленої речовини рослинного походження, які були знайдені під час обшуку, йому не належать та є такими, що були підкинуті, суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім під час обшуку, однак будь яких зауважень з приводу знайденого не висловлював. Крім цього, після виявлення вказаних згортків ОСОБА_4 вказав, що це вся наркотична речовина, яка була в нього, що більше нічого немає, однак в подальшому на горищі підсобного приміщення було виявлено ще рослинну речовину невідомого походження. Отже, з огляду на всі обставини, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 в такий спосіб намагається уникнути відповідальності, а відтак твердження обвинуваченого є обраним способом захисту.

Разом з тим, з показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , наданих під час судового розгляду, встановлено, що кожен з них знає ОСОБА_17 лише як односельчанина, а ОСОБА_18 взагалі вперше бачить особу обвинуваченого. Вказані свідки, кожен зокрема, зазначили, що будь яких контактів з обвинуваченим ОСОБА_4 не мали та не підтримують на сьогодні, жодних обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні їм не відомо. При цьому вказані свідки надавали пояснення з приводу отримання ними наркотичної речовини - канабісу у ОСОБА_6 (одного із свідків обвинувачення), вказавши при цьому, що їм не відоме походження, місце чи особа, у якої останній придбавав вказаний наркотичний засіб. У зв`язку із встановленим, судом не беруться до уваги показання вказаних свідків, оскільки вони не доводять та не спростовують обставин причетності ОСОБА_4 до вчинення злочинів, які йому інкримінуються стороною обвинувачення.

Отже, суд визнає неналежними доказами згідно з ст.85 КПК України показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також інші надані стороною обвинувачення документи, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження щодо ОСОБА_4 ..

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод в наданні доказів, їх дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідивши та перевіривши усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочинів, інкримінованих обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, встановлених судом.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65-67 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкі злочини.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

У даному випадку, суд виходить із фактичної тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, зокрема, характеру діянь, обстановки, способу і місця їх вчинення, конкретні обставини справи, а також того, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей і становить реальну загрозу здоров`ю населення та генофонду нації, а самі обставини вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, оскільки перш за все порушують встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики.

З огляду на вказане, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства та відсутні підстави для звільнення останнього від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України

Разом з тим, суд враховує форму, вид, ступінь вини, обставини, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений є особою молодого віку, одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, документальні дані про звернення ОСОБА_4 за психіатричною допомогою відсутні.

На підставі вказаного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, на наявність пом`якшуючих обставин - повне визнання винуватості обвинуваченим, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та даних про особу, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання , суд дійшов висновку, що є підстави для обрання ОСОБА_4 основного покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.

Зважаючи, що судом застосовано положення ст.69 КК України, згідно ч.2 ст.69 КК України суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України, враховуючи й те, що доказів наявності такого у ОСОБА_19 матеріали провадження не містять.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених злочинів, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, суд, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою попередження ризику переховування, вчинення ним нового кримінального правопорушення, вважає, що запобіжний захід щодо останнього у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін та продовжити його до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі положень ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експертів.

Керуючись ст. 50, 65-67, 69 КК України, ст.373, 374, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання 13.07.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, але не більше 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення:

-експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів №СЕ-19/103-23/486-НЗПРАП від 16.01.2023 року в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок;

-експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів №СЕ-19/103-23/545-НЗПРАП від 18.01.2023 року в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок;

-експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів №СЕ-19/103-23/550-НЗПРАП від 20.01.2023 року в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.01.2023 року скасувати.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 8» чорного кольору з чохлом та мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору, що знаходяться у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області повернути власнику;

-речовини рослинного походження зеленого кольору, які після проведення експертиз упаковані до спеціальних пакетів Експертної служби №SUD3703966, №SUD2804144 та №SUD3043781, які знаходяться на відповідальному зберіганні у слідчому управлінні ГУНП у Волинській області знищити;

-27 предметів циліндричної форми, які схожі на набої, що знаходяться у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області знищити.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом п одачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_20