Справа № 732/348/23
Номер провадження 1-кп/749/50/23
У Х В А Л А

15 травня 2023 року м. Сновськ

Колегія суддів Щорського районного суду Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006016 від 25 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бобровиця Чернігівської області, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання недопустимим доказом постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року у справі 732/300/22 якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності. Клопотання мотивував тим, що названа постанова суду не підтверджує винуватість обвинуваченого згідно положень ч. 1 ст. 88 КПК України.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував з тих підстав, що вказана постанова не є доказом винуватості обвинуваченого, а є характеризуючими данними.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до ч.1,2 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Докази та відомості, передбачені частиною першою цієї статті, можуть бути визнані допустимими, якщо:

1) сторони погоджуються, щоб ці докази були визнані допустимими;

2) вони подаються для доказування того, що підозрюваний, обвинувачений діяв з певним умислом та мотивом або мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення, або не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив відповідне кримінальне правопорушення;

3) їх подає сам підозрюваний, обвинувачений;

4) підозрюваний, обвинувачений використав подібні докази для дискредитації свідка.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Таким чином, постанова Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року у справі 732/300/22 якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності не є доказом на підтвердження винуватості обвинуваченого, а є доказом обставин, які характеризують особу обвинуваченого, що враховується судом спільно з іншими характеризуючими доказами при, можливому, призначенні покаранні у випадку постановки обвинувального вироку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 84,87, 89 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказу недопустимим - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3