Справа № 296/3890/23
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Коростишів Житомирської області, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, освіта середня - спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням та просив обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000555, зареєстрованого 19.09.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 16.09.2015 у вечірній час, між ОСОБА_6 та двома невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник спільний злочинний умисел направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, групою осіб щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, в зазначений день та час, ОСОБА_6 разом із двома невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під`їхали на автомобілі марки «ВАЗ» у кузові білого кольору до гуртожитку Коростишівського педагогічного коледжу імені І.Я. Франка, що за адресою: вул. Семінарська, 29, м. Коростишів Житомирської області. В подальшому двоє невстановлених слідством осіб на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишились в автомобілі, а ОСОБА_6 , вийшовши із автомобіля, підійшов до хвіртки, що веде до території вказаного гуртожитку, до якої в цей момент підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_6 , розпочавши словесний конфлікт з ними та застосовуючи фізичну силу, силоміць посадив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до вищевказаного автомобіля, в якому знаходилися зазначені вище двоє невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після цього, на вищевказаному автомобілі ОСОБА_6 та двоє невстановлених слідством осіб на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відвезли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до річки «Тетерів», що неподалік вул. Паперової та Мартина Небеба в м. Коростишів Житомирської області, де продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 взявши за коси ОСОБА_9 , а особа на ім`я ОСОБА_11 , витягнули силоміць останніх із автомобіля. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме вдарив її декілька разів головою об капот автомобіля, від чого ОСОБА_9 відчула сильний біль в області голови, запаморочення.

В подальшому, особа на ім`я ОСОБА_8 силоміць посадив ОСОБА_10 до вказаного автомобіля марки «ВАЗ». В цей час особа на ім`я ОСОБА_7 застосовуючи силу поставив ОСОБА_9 на коліна, оголив свої геніталії та утримуючи останню за коси, погрожуючи застосуванням фізичної сили, вступив із нею у орогенітальний контакт, таким чином задовільнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Після цього, із автомобіля вийшли особа на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 силою затягнув ОСОБА_9 на заднє пасажирське сидіння автомобіля, де оголив свої геніталії та тримаючи ОСОБА_12 за голову, погрожуючи застосуванням фізичної сили, вступив з нею у орогенітальний контакт, таким чином задовільнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 153 КК України(в редакції від 05.04.2001).

19.09.2015 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України.

24.04.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України(в редакції від 05.04.2001).

24.04.2023 об`єднано матеріали досудових розслідувань за №0000555 та №0000211 в одне кримінальне провадження.

24.04.2023 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України (в редакції від 05.04.2001).

Слідча стверджує про необхідність застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі.

Слідча на запитання судді повідомила, що під час проведення обшуку встановлено, що за адресою: м. Житомир, вул. Чорновала, ОСОБА_6 не проживає.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечив та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, що підтверджується доказами.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розсілудвання та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 24.04.2023 р. Підозрюваний не затриманий, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судове засідання з"явився.

Разом з тим, оцінюючи ризик переховування від слідства та суду слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та можливі кримінально- та цивільно-правові наслідки для підозрюваного й приходить до переконання про існування ризику , передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд бере до уваги, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, безпосередньо або через інших осіб, шляхом вмовлянь, підкупу, адже під час розслідування, у 2015 році, мав місце факт надання родині Кромбет грошових коштів родиною ОСОБА_13 з метою спонукання до відмови від наданих потерпілою ОСОБА_12 показань, що підтверджується матеріалами клопотання та свідчить про ризик визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом клопотання та в судовому засіданні слідчим, прокурором ніяким чином не обгрунтовано ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя не приймає до уваги лише посилання слідчого на п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наявність в нього родини й малолітньої дитини, слідчий суддя вважає, що застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В аспекті оцінки обставин, визначених ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя не приймає до уваги посилання підозрюваного на обставини його працевлаштування, оскільки такі не підтверджені даними трудової книги. Окрім того, підозрюваний в судовому засіданні вказав, що працює неофіційно.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи встановлені обставини, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання підзрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24.06.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, коло яких визначить слідчий або прокурор у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 24.06.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1