Справа № 529/603/23
Провадження № 1-кп/529/194/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000105 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_5 10.03.2023 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою АДРЕСА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_4 в ході конфлікту між вказаними особами у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У вказаний час та місці, реалізуючи свій протиправний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, ОСОБА_5 , в приміщенні коридору будинку за адресою АДРЕСА_2 , наніс кулаками правої та лівої руки декілька ударів в область голови та тулуба ОСОБА_4 , після чого наніс декілька ударів правою та лівою ногою по ногах останньої, в результаті чого вона впала на диван, де ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_4 .

У результаті умисно нанесених ОСОБА_5 ударів ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми, припухання м`яких тканин голови, синців, пошкрябин шкіри та крововиливів верхньої губи та тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування 13.04.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, претензії з боку останньої відсутні. Сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафа в розмірі 1700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити угоду від 13.04.2023 та вказали, що така укладена добровільно, наслідки укладення угоди та її невиконання їм зрозумілі. Потерпіла вказала, що вони примирились, зараз проживають разом.

Заслухавши сторін угоди, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена вид та міра покарання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої та обвинуваченого, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений в угоді від 13.04.2023 узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 13.04.2023, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000105 від 10.03.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафа в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1