ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2202/23 Справа № 227/4118/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в залі судових засідань кримінальне провадження №0000126 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новодонецьке Донецької області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 1року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду першої інстанції, 24.08.2021 року близько о 20 год.30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Шанхай», розташованого по вул. Степовій в смт Новодонецьке Краматорського району Донецької області, безпричинно розпочав словесну сварку з ОСОБА_8 , в ході якої словесно ображав та виражався на адресу останньої нецензурною лайкою. Після чого, ОСОБА_7 умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, з метою демонстрації ОСОБА_8 та іншим присутнім біля вказаного магазину особам своєї зневаги до загальноприйнятих правил поведінки та норм моралі, не реагуючи на зауваження, проявляючи безсоромність та грубу непристойність, публічно оголив та продемонстрував свій статевий орган. При цьому, вказані дії ОСОБА_7 супроводжувалися висловлюванням нецензурною лайкою, як на адресу ОСОБА_8 так і інших присутніх біля вказаного магазину осіб, тим самим демонструючи своє зневажливе ставлення до оточуючих.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо безпідставності звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та призначивши покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Так, судом належним чином не враховано того факту, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, яке на підставі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.296 КК України, суд першої інстанції врахував те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, а також те, що обвинувачений є особою з інвалідністю 3 групи та має на утриманні неповнолітню дитину, тому призначив покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням вимог ст.75 КК України.

Разом з тим, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.ст.75,7 6 КК України, суд не обґрунтував належним чином своє рішення.

Згідно ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Однак, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, востаннє 23.06.2017 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі по відбиттю покарання 06.11.2020 року. Судимості у встановленому законом порядку не знято та не погашено.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, вчинив умисний кримінальний проступок, що утворює рецидив кримінальних правопорушень, свідчить про зневажання ним закону, характеризує як особу, нестриману до емоцій, яка проявляє явну неповагу до суспільства, яке його оточує.

Позиція суду першої інстанції щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_7 неповнолітньої дитини як критерія стримування до вчинення ним нових кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки при вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, він був вже батьком.

Наявність у ОСОБА_7 3 групи інвалідності не перешкоджає обвинуваченому вести себе протиправно. Спосіб його життя свідчить про відсутність обмежень як для вживання ним алкоголю, так і вчинення активних протиправних дій.

Вищевказані обставини судом першої інстанцією враховані не повною мірою, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням в цій частині нового вироку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст.75 КК України, не відповідає тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке на підставі ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість за умисні злочини, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом 3 групи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З обліком викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині звільнення від призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 296 КК України покарання у виді одного року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді