УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7753/23

Провадження №: 1-кп/755/1255/23

"23" червня 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) в складі судді ОСОБА_1 одноособово, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від 02.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся, у порядку ст. 284-285 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 02 травня 2023 року за № 0001612, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим, тобто умотивував дійсністю обставин регламентованих ст. 44, 46 КК.

Позиція сторін

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене клопотання у відношенні себе підтримав та зазначив, що йому цілком і повністю зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 46 КК та він надає свою згоду на таке звільнення у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що дійсно примирився з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим не убачає перепон для його звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав, оскільки є дійсними обставини визначені ст. 46 КК у відношенні обвинуваченого, зокрема, факт його примирення з потерпілим.

Стислий виклад обставин кримінального провадження

Згідно обвинувального акта складеного, складеного 05 червня 2023 року старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 та затвердженого того ж дня прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 02 травня 2023 рок за № 0001612 слідує, що ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке виразилось в тому, що він 01 травня 2023 року приблизно о 18 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», днз НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. по проїзній частині пр. Броварського в крайній правій смузі руху зі сторони станції метро «Лісова» в бік станції метро «Чернігівська» в м. Києві, під`їхавши до станції метро «Чернігівська», виконав маневр правого повороту праворуч, одразу за шляхопроводом, та вже рухався в напрямку вул. Братиславська в м. Києві.

Проїзна частина підйому на шляхопровід до вул. Братиславської має умовні дві смуги руху в бік станції метро «Чернігівська» та умовні дві смуги руху в бік пр-ту Броварського в м. Києві, присутня горизонтальна дорожня розмітка 1.1 ПДР України.

Під час руху водій ОСОБА_5 , згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111- 23/23968-ІТ від 15 травня 2023 року, допустив порушення вимог п.п.: 1.5, 2.3 б), 10.1, 11.3 та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху України, яке виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», днз НОМЕР_2 , рухався в заторі від пр. Броварського в бік вул. Братиславська в м. Києві та перелаштувався в умовну ліву смугу руху транспортних засобів. В подальшому, нехтуючи вимогами ПДР України, перетнув суцільну лінію, яка розділяла транспортні потоки, в зворотному напрямку, проігнорувавши вимоги розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія), після чого проігнорував вимоги п. 10.1 ПДР України, всупереч якого не переконався, що зміна напрямку руху керованого ним транспортного засобу буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, й в порушення п. 11.3 ПДР України, відповідно до якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, зі швидкістю, приблизно 5-10 км/год, виїхав на зустрічний бік дороги. В подальшому, всупереч п. 2.3. б) ПДР України проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, перекрив напрямок зустрічного руху де в той час рухався мотоцикл марки «КТМ-390 DUKE», днз НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 зі сторони вул. Братиславської в бік пр. Броварського в м. Києві, в результаті чого відбулось зіткнення передньою частиною мотоцикла «КТМ-390 DUKE», днз НОМЕР_3 , в праву бокову частину автомобіля днз НОМЕР_1 марки «Volkswagen Passat».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був в подальшому доставлений до медичного закладу та згідно висновку судово-медичної експертизи №042-844-2023 від 25 травня 2023 року, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які виразилися у закритій травмі лівого променево-зап`ясткового суглобу променевої кістки, перелом пів місяцевої кістки без зміщення уламків. Відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил», вказані тілесні ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В обвинувальному акті не йдеться про певні пом`якшуючі або ж обтяжуючі обставини в силу ст. 66, 67 КК України.

Джерела права та акти їх застосування

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 314. Підготовче судове засідання

3. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, […] частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи

2. Кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальний кодекс України

Стаття 44. Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності

1. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

2. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Стаття 46. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду .

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі установлених обставин

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК (п. 1 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», далі - Постанова).

Закриття справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК (п. 1 Постанови). До цих підстав, згідно ч. 1 ст. 44 КК, відноситься і звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у порядку ст. 46 КК.

Так, в ключі положень ст. 46 КК, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів (абз. 3 п. 4 Постанови).

Результатом чого є те, що потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 46 КК, та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі (1) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (абз. 4 п. 4 Постанови), та за умови (2) примирення з потерпілим особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та 2) відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених складових елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК. Винятком із цього правила може бути добровільна відмова потерпілого від компенсації заподіяної йому шкоди або відсутність фактичної шкоди (збитків), наприклад, при замаху на злочин.

Також, в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 439/397/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що для вирішення цієї справи необхідно також звернутися до телеологічного (цільового) тлумачення, яке передбачає встановлення мети, якою керувався законодавець під час формулювання ст. 46 КК України щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками. Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення. У ст .46 КК України передбачено такі обов`язкові умови (передумови) та підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим: 1) умова вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів 2) підстава примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст. 46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).

Повертаючись до обставин цієї справи Суд зауважує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК за ступенем тяжкості, у відповідності до положень ст. 12 КК дає змогу застосовувати норми ст. 46 КК.

Обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є корупційним, або ж пов`язаним з корупцією, не стосується порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

На цей час, учасники ДТП примирилися, про що свідчить їх позиції в суді. Питання відшкодування збитків потерпілим не порушувалося в порядку ст. 128 КПК.

Потерпілий ОСОБА_4 відповідає критеріям потерпілого у кримінально-правовому розумінні потерпілий, позаяк і є особою, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіювался фізична шкода, тобто право на примирення реалізоване належним суб`єктом у розумінні піходів сформованих ВПВС у справі № 439/397/17.

Порушень КПК України, зокрема § 2 - звільнення особи від кримінальної відповідальності, та КК України, які б слугувати передумовою для відмови у задоволенні цього клопотання у судовому засіданні судом не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що це клопотання в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

За таких обставин, беручи до уваги вказані правові норми та особу обвинуваченого у їх сукупності, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наявність обставин передбачених ст. 46 КК, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закриттю.

Питання процесуальних витрат урегульовано відповідно до положень Глава 8. Процесуальні витрати КПК України, шляхом їх віднесення на рахунок держави, у т.ч. з урахуванням того, що Велика Палата Верховного Суду (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зробила висновок про те, що КПК не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З наведеного видно, що своїм рішенням Велика Палата Верховного Суду вказала про необхідність вирішення судом питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Однак цей висновок не містить орієнтирів стосовно того, в яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої зарито, або з держави.

В цьому аспекті слід вказати, що Верховний Суд сформував такі підходи з даного питання: 1) справа № 758/2420/17 - "... чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту)....". Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що місцевий суд не ухвалював обвинувального вироку, а постановив ухвалу, в якій відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК правильно вирішив питання щодо процесуальних витрат, які відніс на рахунок держави (ухвала Верховного Суду від 25 червня 2018 року); 2) справа № 149/83/21 - "... всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, покладаються на державу, оскільки ... суд у цьому випадку був зобов`язаний закрити кримінальне провадження, що призвело до втрати особою статусу обвинуваченого ... " (постанова Верховного Суду від 09 листопада 2021 року); 3) справа № 592/10225/19 "... пославшись на положення ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 369, п. 13 ч. 1 ст. 368, пункти 1, 2 ч. 4 ст. 374 КПК, вказав, що кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості стягнення судових витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито.... Також Суд зазначив, що відповідно до положень ст. 126 КПК суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, однак ці положення є загальними і вони не спростовують вимоги ст. 124 зазначеного Кодексу..." (ухвала Верховного Суду від 25 березня 2021 року).

Отже, судові витрати по проведенню експертиз слід віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284, 314, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 44, 46 Кримінального кодексу України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001612 від 02.05.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0001612 від 02.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Судові витрати по проведенню експертиз: № 042-844-2023 від 25.05.2023 року в сумі 2672 гривень, № СЕ-19/111-23/23968-ІТ від 15.05.2023 року в сумі 2390 гривень, віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_5 , мотоцикл "КТМ-390DUKE" залишити у володінні ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 12-30 год. 27.06.2023.

С у д д я ОСОБА_1