ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/140/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/808/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представник цивільного

відповідача - ОСОБА_7 ,

представник потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційною скаргою цивільного відповідача на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.04.2023 року стосовно ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Кочеток Чугуївського р-ну Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю 1 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців та покладено на нього обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Кочеток Чугуївського р-ну Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у відшкодування моральної шкоди - 22000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 21775,00 грн.

Стягнуто з Моторне (транспортне) страхове бюро України 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, IBAN: НОМЕР_2 в AT «Укрексімбанк» м. Київ, на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний НОМЕР_3 , у відшкодування матеріальної шкоди - 36051,40 грн., у відшкодування моральної шкоди - 1802,57 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 30.06.2022, приблизно о 12:20, ОСОБА_10 , рухався на автомобілі марки ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_4 , зі швидкістю не менше 30 км/год., по автодорозі Мерефа-Лозова-Павлоград, біля перехрестя вул. Гагаріна, пров. Гагаріна та вул. Шкільна в смт. Краснопавлівка Лозівського р-ну Харківської обл., навпроти буд. № 19, зі сторони м. Харків в бік м. Лозова Харківської області.

При цьому, керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_10 , діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», здійснюючи маневр повороту ліворуч, не дав дорогу водію мотоциклу "LIFAN", без р.н., - ОСОБА_12 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось їх зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу " LIFAN ", без р.н. - ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на волосистій частині голови в лівій тім`яно-потиличній ділянці, забитої рани в області проекції виступу підборіддя та наслідком загоєння яких в теперішній час є рубці, відкритий ІІБ перелом обох кісток лівої гомілки у середній третині.

За ступенем тяжкості -вищезазначений відкритий ІІБ перелом обох кісток лівої гомілки у середній третині у ОСОБА_12 - це тяжке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача просить скасувати вирок в частині вирішення цивільного позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, доводи представника цивільного відповідача, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, правильність встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, то апеляційний суд не перевіряє вказаних обставин.

Аналізуючи апеляційну скаргу представника цивільного позивача, колегія судів, приходить до висновку, що доводи зводяться до незгоди з рішенням суду в частині задоволення цивільного позову законного представника потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Виходячи зі змісту статей 127-129 КПК України, потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України та при цьому у разі відсутності відповідних норм у кримінальному процесі застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Правовий статус МТСБУ визначено в Законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_12 у виді тяжких тілесних ушкоджень. Спричинення цих наслідків перебуває у причинному зв`язку із діями обвинуваченого, а саме вчиненням ним ДТП. Докази того, що власник транспортного засобу застрахував цивільно-правову відповідальність за договором міжнародного страхування «Зелена картка», в матеріалах справи відсутні.

Оскільки цивільно-правова відповідальність обвинуваченого на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, у зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку, що саме на МТСБУ покладається обов`язок відшкодувати шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Залучення МТСБУ як цивільного відповідача узгоджується зі статтями 62, 128 КПК України. Крім цього, таке тлумачення відповідає положенням статей 47, 48 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за якими здатністю особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільною процесуальною дієздатністю), так само як і можливістю бути позивачем та відповідачем у суді, наділені юридичні особи.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року по справі № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19 дійшла висновку, що цивільний позов може бути пред`явлено в межах кримінального провадження до МТСБУ як до цивільного відповідача, оскільки його зобов`язання витікають із положень Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд першої інстанції, частково задовольняючи цивільний позов законного представника потерпілого, виходив із засад розумності та справедливості навивши свої аргументи у мотивувальній частині вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як убачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, розмір відшкодування шкоди законному представнику потерпілого було визначено з урахуванням конкретних обставин провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, він відповідає ступеню завданих потерпілому фізичних та моральних страждань.

При цьому судом було дотримано вимог статей 23, 1167, 1168 ЦК України, статей 127-129 КПК України та рекомендацій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Отже, колегія погоджується з рішенням суду в частині розв`язання цивільного позову з тих підстав, що наведені у вироку.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст. ст. 408, 409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.04.2023 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді