Справа № 302/355/23
Провадження № 1-кп/302/62/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 р.смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області з Хустської окружної прокуратури надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000093 від 15.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи з 16.04.2006 року обраним Річківським сільським головою, відповідно до рішення першої сесії четвертого скликання Річківської сільської ради від 16.04.2006 року №1 «Про виконання повноважень депутатів сільської ради та сільського голови» приступив до виконання своїх повноважень та займав вказану посаду до 16.04.2010 року.

У відповідності до ч.ч.4,5 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_4 , як голова сільської ради, зобов`язаний забезпечувати, у межах наданих законом органам виконавчої влади повноважень на відповідній території, додержання Конституції та законів України, організовувати в межах, визначених законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради, а також нести персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Однак, ОСОБА_4 , будучи службовою особою Річківським сільським головою Міжгірського району Закарпатської області, державним службовцем 8 рангу посадових осіб місцевого самоврядування, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» а саме, будучи обізнаним та достовірно знаючи, що відповідно п. 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.12 Земельного кодексу України, питання регулювання земельних відносин належить виключно до компетенції сільської ради, а тому вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської ради, у не встановленому слідством місці та обставин в період з 16.04.2006 року по 16.04.2010 року, діючи умисно, з метою передачі на безоплатній основі у приватну власність земельних ділянок на території Річківської сільської ради громадянину ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що на розгляд засідання сесії 11.09.2000 року Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області 23 скликання питання про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,8828 га для ведення особистого селянського господарства з яких в урочищах «Поляна» площею 0,1274 га, «Долинка» 0,0561 га, «Погарь» площею 0,1980 га, «Пайдачки» площею 0,5013 га на території Річківської сільської ради сільської ради Міжгірського району Закарпатської області не виносилось і не розглядалося на засіданні сесії Річківської сільської ради 11.09.2000 року не приймалось та відповідно останньому вказані земельні ділянки не передавалися, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів підписавши згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/107-22/10148-ПЧ від 14.12.2022 року від імені колишнього сільського голови ОСОБА_8 державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №023851 від 18.06.2003, який є офіційним документом та який завірив гербовою печаткою Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області і видав ОСОБА_7 .

Таким чином, внаслідок умисних дій службової особи голови Річківської сільської ради ОСОБА_4 , який вчинив службове підроблення шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі підробленого, завідомо неправдивого офіційного документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №023851 від 18.06.2003 року, земельні ділянки загальною площею 0,8828 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території населеного пункту с. Річка Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області незаконно перейшли у власність ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

06.07.2023 року, до початку судового засідання по розгляду кримінального провадження, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 подано до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, передбачених ст.49 КК України та у поданому клопотанні просить закрити кримінальне провадження з цих підстав.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просить задовольнити за наведеними у клопотанні підставами.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі подане захисником клопотання та просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити дане кримінальне провадження.

Прокурор не заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про закриття даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.

Представник потерпілої сторони Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду кримінального провадження були належним чином та своєчасно повідомлені, проте на адресу суду подано заяву потерпілої сторони про розгляд справи у відсутність їх представника, за наявними у справі матеріалами (а.с.48).

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження № 302/355/23, вивчивши зміст заявленого захисником - адвокатом ОСОБА_5 клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з приписами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень (злочинів).

Згідно положень п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироку сплинуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло понад п`ять років з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, а тому суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, прохав суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

Підставою давності є втрата через певний проміжок часу особою, яка вчинила правопорушення, суспільної небезпеки. Кримінальне переслідування особи, яка не становить суспільної небезпеки.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 року та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 року судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло понад п`ять років, дані про ухилення обвинуваченого від органу досудового розслідування у суду відсутні, перебіг строків давності порушено не було: строк давності не зупинявся і не переривався, також обвинуваченому ОСОБА_4 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, тому суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину, а тому клопотання, заявлене захисником - адвокатом ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.366 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.02.2023 року у виді заборони на відчуження нерухомого майна, яке зазначене в даній ухвалі (справа № 302/652/22), а саме земельних ділянок, які знаходяться в селі Річка на території Пилипецької сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000093, згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/10148-ПЧ від 14.12.2022 року, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, суд вважає необхідним на підставі ст.124 КПК України віднести на рахунок держави.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.285,286,288,371,372 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000093 від 15.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрити.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні: - протокол № 8 від 11.09.2000 року засідання 23 сесії 23 скликання Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області на двох аркушах, та титульна сторінка на одному аркуші, та прийняті на засіданні даної сесії рішення за номерами №№2,3,4, які приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000093 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження;

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні - Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 023851 від 18.06.2003 року, на одному аркуші, виданого на ім`я ОСОБА_7 , копія якого знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000093 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження;

Речові докази у даному кримінальному провадженні - оптичний DVD-R диск марки My Media об`ємом 4,7 gb з інформацією на ньому у електронному цифровому вигляді формату PDF у виді документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, виготовлену за вказаним державним актом на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:005:0067, :02:002:0120, :02:002:0121, :02:002:0125, та копії поземельних книг на вказані земельні ділянки з Державного земельного кадастру, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000093 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - земельні ділянки загальною площею 0,8828 га, з кадастровими номерами №:01:005:0067, №:02:002:0120, №:02:002:0121, № :02:002:0125 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області та належать ОСОБА_7 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 023851 від 18.06.2003 року - повернути власнику ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.02.2023 у виді заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: земельних ділянок за кадастровими номерами: №:01:005:0067 площею 0,0561 (урочище "Долинка"); № 122486400:02:002:0120 площею 0,1274 га (урочище "Поляна"); № :02:002:0121 площею 0,1980 га (урочище "Погарь"); №:02:002:0125 площею 0,5013 (урочище "Пайдачки"), які знаходяться в селі Річка на території Пилипецької сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, та належать ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 023851 від 18.06.2003, виданого Річківською сільською радою народних депутатів - скасувати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000093, згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/10148-ПЧ від 14.12.2022 року, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки - віднести на рахунок держави.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1