Провадження № 1-кп/947/915/23
УХВАЛА

30.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000954 від 29.07.2021 року, клопотання адвоката ОСОБА_7 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000954 від 29.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Адвокат ОСОБА_7 заявив суду письмове клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання та посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначив, що ОСОБА_8 завдана шкода, оскільки він користувався земельною ділянкою, майнове право на яку отримав за рішенням ОМР.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 , зазначивши, що у даному кримінальному провадженні потерпілим є ОМР. ОСОБА_8 не отримував право власності на земельну ділянку. Власником земельної ділянки є Одеська міська рада. Тому вважає, що немає підстав для визнання ОСОБА_8 потерпілим.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, пояснив, що ОСОБА_8 не набував право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не набував право власності чи право законного володільця на земельну ділянку, площею 575 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (в редакції яка діяла на 10.01.2019р.) встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону, (частина 3 статті 331 ЦК України).

Згідно частини 4 статті 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, може бути лише законний володілець або власник самовільно зайнятої земельної ділянки.

До законних володільців належать землекористувачі - особи, які мають право постійного користування земельними ділянками, орендарі земельних ділянок, особи, які використовують чужі земельні ділянки для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) або для забудови (суперфіцій), а також концесіонери.

Права землекористувачів (за винятком права відчужувати земельну діляв передавати її в оренду, заставу, спадщину, а також якщо інше не передбачене законом ; договором) збігаються з правами власників земельних ділянок. Йдеться, зокрема, про пра самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільсько господареві та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку ; власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лі водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; споруджувати житлові будин виробничі та інші будівлі і споруди.

Статтею 92 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на 10.01.2019 р.) передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володінь користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, і встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комуналь] власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднань установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користуван] утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерне товариства залізничного транспорту загального користування»;

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласник та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих багатоквартирному будинку.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме, що ОСОБА_8 не є власником будинку, не є власником чи законним володільцем земельної ділянки, тому відсутні правові підстави для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000954 від 29.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Керуючись ст.ст.55, 314-315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - відмовити.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1