Справа № 461/4356/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/674/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31.05..2023 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 про зобов`язання до вчинення дій за заявою про злочин,

встановила:

Цією ухвалою було задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважену особу Львівської обласної прокуратури розглянути з дотриманням положень, передбачених ст.214 КПК України, заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2023 та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції із скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 24.05.2023. В обґрунтування скарги покликався на те, що 24.05.2023 ним було подано заяву до Львівської обласної прокуратури про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.110, 115, 161, 286, 296, 350 КК України. Заявник стверджує, що станом на день подання скарги відомості за його заявою до ЄРДР не внесено. Тому просив скаргу задоволити.

Слідчим суддею встановлено, що 24.05.2023 ОСОБА_6 звернувся до Львівської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується її копією (а.с.2).

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послалася на те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2023 не розглянута з дотриманням положень КПК України, доводи скаржника в процесі розгляду скарги суб`єктом оскарження спростовані не були, відтак слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженою особою Львівської обласної прокуратури не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст.214 КПК України, відповідно скарга підлягає до задоволення.

Окрім того, слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про витребування інформації з камер відеоспостереження, оскільки така інформація необхідна для проведення досудового розслідування кримінального провадження, а не розгляду скарги щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі вимоги подані в суд першої інстанції.

З доданої до апеляційної скарги ксерокопії повідомлення про злочин, адресованої прокурору Львівської області, вбачається, що 21.05.2023 у неділю в період з 16 по 17 години на ОСОБА_6 було скоєно замах на вбивство на АДРЕСА_1 на тротуарі в районі будинків під АДРЕСА_2 , шляхом наїзду злочинцем років 20 на самокаті, який вигукував при цьому антиукраїнські, фашистські, антисимітськими висловлювання і т.д.. На даній вулиці багато камер з відеоспостереженням з яких можна і треба терміново і вилучити відеодокази та провести слідчі дії.

Апелянт вважає, що за його заявою працівники прокуратури обов`язані внести відомості в ЄРДР про злочин і розпочати слідчі дії.

На апеляційний розгляд апелянт ОСОБА_6 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений в телефонному режимі і шляхом скерування судової повістки поштою, клопотань про відкладення не подавав.

Прокурор в суд апеляційної інстанції не прибув, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, в телефонному режимі повідомив, що за заявою ОСОБА_6 внесено відомості в ЄРДР і порушено кримінальне провадження в межах якого будуть проведені відповідні слідчі дії у разі необхідності.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність прокурора Львівської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 24.05.2023 про замах на нього.

Слідча суддя врахувала вимоги скаржника зокрема те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2023 не розглянута з дотриманням положень передбачених КПК України, доводи скаржника в процесі розгляду скарги суб`єктом оскарження спростовані не були, а тому дійшла висновку, що уповноваженою особою Львівської обласної прокуратури не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до задоволення.

На переконання колегії суддів, за результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя підставно та вмотивовано задоволено скаргу ОСОБА_6 в межах передбачених чинним КПК України та вмотивовано відмову у задоволені вимог щодо зняття відомостей з відеокамер, оскільки вчинення таких дій можливе лише в межах кримінального провадження.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

На переконання колегії суддів слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Покликання апелянта про те, що слідчий суддя в судовому засіданні не всі його вимоги задовольним є безпідставні.

Стосовно апеляційних вимог зазначених в апеляції саме про невнесення відомостей в ЄРДР на підставі поданої заяви про кримінальне правопорушення суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Положення ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи зазначене вище, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 31.05.2023 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2023 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: