Номер провадження: 11-сс/813/898/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 04.05.2023, якою в межах к/п №0001165 від 19.10.2022 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із вищою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.06.2023 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.06.2023 із утриманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованою, врахував дані про особу підозрюваного, ту обставину, що ОСОБА_7 ухилявся від отримання повісток та явки до слідчого, у зв`язку з чим констатував наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, оскаржуваною ухвалою на підставі ст. 206 КПК України визначено доручити начальнику ДП «Одеський слідчий ізолятор» невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 та доручити територіальному управлінню ДБР у м. Миколаєві, провести перевірку заявлених підозрюваним ОСОБА_7 , обставин щодо застосування фізичного та психологічного насильства до нього з боку працівників поліції під час затримання та проведення працівниками поліції слідчих дій відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- прокурор не надав для ознайомлення клопотання про застосування запобіжного заходу, а суд не надав час для ознайомлення;

- у судовому засіданні суду 1-ої інстанції він висловлював скарги на стан здоров`я у зв`язку із застосуванням фізичного та психологічного насильства з боку працівників поліції, однак йому не була надана належна медична допомога;

- його винуватість не доведена, винним він себе не визнає, докази його винуватості у вчинені інкримінованого йому злочині - відсутні;

- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені, він має на утриманні 3 неповнолітніх дітей своєї співмешканки, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки;

За таких обставин, підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого від 04.05.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Водночас, захисник ОСОБА_9 направив на адресу апеляційного суду клопотання, у якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, саме у тому, що він, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, дію якого, згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строком на 90 діб, а також про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до КК України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 12.10.2022 близько 22 год. 10 хв. перебуваючи на законних підставах у ресторації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (колишня назва «Цезар») за адресою АДРЕСА_2 , оскільки сезонно охороняє у неробочий час майно указаного закладу, ОСОБА_7 під час виконання покладених на нього обов`язків, помітив у підсобному приміщенні ресторану, вхід до якого є лише у нього та співробітників закладу, мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy A51/128 GB», в корпусі чорного кольору, моделі SM-A515FZKWSEK, з серійним номером SM-A515F/DSN, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 та усвідомлюючи, що останній залишено кимось із співробітників закладу та те, що за ним повернуться, діючи умисно, із корисливих мотивів, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні їх наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та непомітні для оточуючих, викрав вищевказаний мобільний телефон та по завершенні робочої зміни 13.10.2022 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 6000 грн.

Як вбачається зі змісту клопотання та матеріалів, які надані апеляційному суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 та протоколом її допиту; протоколом огляду відеозапису з камер відео нагляду закладу «Цезар», протоколом огляду мобільного телефона, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 який зазначив, що під час перегляду відеозапису з камери відео нагляду виявив як ОСОБА_7 викрав мобільний телефон потерпілої, матеріалами тимчасового доступу, отриманого у операторів стільникового зв`язку; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який вказував, що 13.10.2022 бачив записи з камер відеоспостереження, на яких бачив, як саме ОСОБА_7 викрав мобільний телефон, який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, зазначені докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, окрім того, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для обрання відповідного запобіжного заходу, та відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Існування вказаного ризику обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про анкетні дані свідків та потерпілою.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, надаючи оцінку існуванню ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України апеляційний суд враховує, що підозрюваний ухилявся від отримання повісток та відмовлявся з`явитися до слідчого.

Так, 17.02.2023 ОСОБА_7 були відправлені повістки про виклик до слідчого за допомогою поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта». Окрім того, 14.02.2023 за №60.2-170 слідчим було надано доручення оперативному на встановлення місця проживання ОСОБА_7 та вручення останньому повісток про виклик до слідчого для участі в слідчих діях. На виконання даного доручення було надано запит №60.2-2890 від 15.03.2023 до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації та місця проживання ГУ ДМС України в Одеській обл., згідно відповіді на який ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, було отримано рапорт о/у СКП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , про те, що при спробі вручення повісток про виклик до слідчого гр. ОСОБА_7 від їх отримання відмовився.

Також була допитана в якості свідка ОСОБА_14 , що працює на посаді начальника відділення №65098 ПАТ «Укрпошта», яка повідомила що на ім`я ОСОБА_7 20.03.2023 надійшли 3 замовних листа, відправником яких був ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, гр. ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про наявність даної кореспонденції для отримання.

У подальшому, 16.03.2023 повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого були направлені до КП ЖКС «Хмельницький», до території обслуговування якого входить адреса: АДРЕСА_1 , за якою мешкає гр. ОСОБА_7 , для вручення їх адресату, однак при спробі співробітниками вказаного КП передати дані повістки - останній, знаходячись вдома, двері не відчинив.

Згодом, 29.03.2023 була допитана в якості свідка ОСОБА_15 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є сусідкою, по комунальній квартирі, гр. ОСОБА_7 , яка повідомила, що знайома з ним з 2007 року, та що з лютого 2023 року до ОСОБА_7 неодноразово приходили працівники поліції для вручення останньому повісток про виклик до слідчого, але останній їм двері не відчиняв та робив вигляд що його вдома немає, а коли працівники поліції йшли то він виходив із своєї квартири та запитував у неї навіщо приходили працівники поліції, та просив її наступного разу не відчиняти їм двері та повідомляти їм що він за цією адресою давно не проживає.

Апеляційний суд також враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований, раніше не судимий.

Що стосується тверджень ОСОБА_7 відносно того, що він має на утриманні 3 неповнолітніх дітей його співмешканки, апеляційний суд зауважує, що такі доводи не підтверджені будь-якими доказами.

Апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта відносно того, що у судовому засіданні він висловлював скарги на стан здоров`я у зв`язку із застосуванням фізичного та психологічного насильства з боку працівників поліції, однак йому не була надана медична допомога з тих підстав, що оскаржуваною ухвалою в порядку ст. 206 КК України було зобов`язано начальника ДП «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 ..

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що прокурор не надав для ознайомлення клопотання про застосування запобіжного заходу, а суд не надав час для ознайомлення, колегія суддів зауважує, що в матеріалах провадження міститься розписка про отримання копії клопотання про застосування запобіжного заходу, зі змісту якої вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від підпису, натомість вказана розписка містить підпис захисника ОСОБА_16 ..

Водночас, із журналу судового засідання вбачається, що головуюча по справі слідча суддя ОСОБА_1 роз`яснила учасникам судового розгляду права та обов`язки, відомостей про з`явлення будь-яких клопотань журнал судового засідання не містить.

Що стосується доводів підозрюваного відносно того, що слідчий суддя ОСОБА_17 не надала на його вимогу посвідчення судді та Указ Президента України про її призначення на посаду судді, апеляційний суд зауважує, що вказане питання не стосується суті клопотання про застосування запобіжного заходу більш того, відповідно до журналу судового засідання ОСОБА_7 були роз`яснені його права та обов`язки, однак відводів чи клопотань ним заявлено не було.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що 08.05.2023 за підозрюваного ОСОБА_7 його родичом ОСОБА_18 була внесена застава, яка була визначена у мінімальному розмірі, що свідчить про те, що застосований альтернативний запобіжний захід забезпечує дотримання справедливого балансу між правами підозрюваного та інтересами кримінального провадження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного немає, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 04.05.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.06.2023, із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4