Справа №295/4828/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000399 від 06.04.2023 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді заступника завідувача відділення ломбарду «Ев.ро.Фінанс», неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ст.125 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :

19 березня 2023 року близько 01 години 40 хвилин ОСОБА_2 перебував в приміщенні комплексу відпочинку «Волна», що за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 130-а, разом із ОСОБА_3 . В цей час між останнім та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_4 та наніс один удар останньому своєю лівою рукою в область правого ока, в результаті чого між ними почалася штовханина, від якої обидва впали на підлогу.

Таким чином, внаслідок вказаних дій, ОСОБА_2 умисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців на повіках правого ока, а також саден на правій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_2 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана 21.04.2023 в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника, потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, враховуючи положення ст.ст.381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, суд враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, згідно до ч.2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, відсутня шкода (матеріальна) спричинена вказаним кримінальним правопорушенням, особу винного, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працює, має сталий дохід.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у межах санкції статті, у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує, відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі семидясяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1