Справа № 524/5182/23
Провадження № 1-кп/524/555/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001708, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лутовинівка, Козельщанського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

08.07.2023 року приблизно о 08:00 годині обвинувачений ОСОБА_5 ,, перебуваючи в районі парку «Миру», що знаходиться по вул. Миру в м.Кременчуці, реалізовуючи свій злочинний умисел, направления на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, забрав та привласнив індивідуальну пластикову платіжну карту «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка випала з кишені потерпілого ОСОБА_6 та відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформація», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

У відповідності Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону України від 2 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п.1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст.200 КК України платіжні банківські карти є електронним платіжним документами.

Згідно з ст. 1 Закону від 2 жовтня 1992 року «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону від 5 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону від 7 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно п.1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель якого її держатель, здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом-банком, що є членом платіжної системи та здійсню емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском.

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 зник, офіційний документ залишив собі.

У подальшому, 08.07.2023 року о 11:01 годині, у обвинуваченого ОСОБА_5 , після привласнення картки потерпілого, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів з картки, що належить ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «МаркетОпт» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Лікаря Парнети, б. 10, скориставшись безконтактною оплатою, карткою «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , здійснив покупку товару на загальну суму 458,56 грн., тим самим вчинив крадіжку грошових коштів з картки, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

Він же, повторно, 08.07.2023 року о 11:26 годині, після привласнення картки потерпілого, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Оптовичок» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Квітки Цісик, б. 18, скориставшись безконтактною оплатою, карткою «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , здійснив покупку товару на загальну суму 306,15 грн., тим самим вчинив крадіжку грошових коштів з картки, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

Він же, повторно, 08.07.2023 року о 11:50 годині, після привласнення картки потерпілого, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Оптовичок» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Свободи, б. 126, скориставшись безконтактною оплатою, карткою «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , здійснив покупку товару на загальну суму 349,50 грн., тим самим вчинив крадіжку грошових коштів з картки, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

Він же, повторно, 08.07.2023 року о 12:18 годині, після привласнення картки потерпілого, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Оптовичок» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Гвардійська, б. 20, скориставшись безконтактною оплатою, карткою «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , здійснив покупку товару на загальну суму 340,80 грн., тим самим вчинив крадіжку грошових коштів з картки, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

Він же, повторно, 08.07.2023 року о 13:05 годині, після привласнення картки потерпілого, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «МаркетОпт» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Свободи, б. 172-А, скориставшись безконтактною оплатою, карткою «Monobank» АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , здійснив покупку товару на загальну суму 450,05 грн., тим самим вчинив крадіжку грошових коштів з картки, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

26 липня 2023 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України - 3 роки обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно буде призначено покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі. Прокурор підтвердила, що угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій вказав, що шкода відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, як умисні дії, що виразились у викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викрадення чужого майна, вчиненими повторно, в умовах воєнного стану.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_6 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 липня 2023 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 липня 2023 року покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України - 3 роки обмеження волі.

за ч.4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70,72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1