У Х В А Л А

про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання

25 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 19.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , відповідно до ст. 331 КПК України, заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначила, що на даний час продовжують існувати ризики, які враховувалися судом при обранні даного запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 . Зокрема, прокурор вказала, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на недопитаних у судовому засіданні свідків і судового експерта. Водночас, просила врахувати, що обвинувачений є неодруженим, не працює та не навчається, не має утриманців у розумінні закону.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з тих підстав, що реальні ризики вчинення обвинуваченим дій, які зазначає прокурор, не доведені жодними доказами. З огляду на вищевикладене, вважали за доцільне відмовити у клопотанні прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який - особисте зобов`язання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, при цьому потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скерували до суду заяви про проведення розгляду кримінального провадження у їхній відсутності, а потерпілий ОСОБА_7 про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши прокурора та сторону захисту, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним зазначити наступне:

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у статті 178 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів кримінального провадження є особисте зобов`язання.

За змістом статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Судом установлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 29 квітня 2023 року.

Разом із цим, завершити судове провадження до спливу строку дії даного запобіжного заходу не можливо.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, його зв`язки з суспільством; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, зокрема, зважає на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини, позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме обвинуваченим інкримінованих йому діянь.

При цьому, суд вважає, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, які існували на момент застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , на даний час зменшились, а деякі й взагалі зникли, з огляду на наступне.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, перебуває у провадженні Черкаського районного суду Черкаської області з 12 жовтня 2022 року.

За весь час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений не допускав неявок у судові засідання без поважних причин, не ухилявся та не переховувався від суду.

Доказів того, що ОСОБА_5 порушував процесуальні обов`язки або намагався незаконно вплинути на потерпілих, експертів та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняв активні дії, спрямовані на знищення або спотворення будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, або намагався перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, стороною обвинувачення не надано.

Усі докази, якими прокурор вважає необхідними доводити вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь, наразі зібрані і передані до суду.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимим та має постійне місце проживання, зі слів сторони захисту, протягом останніх 5 років перебуває у фактичних шлюбних відносинах із жінкою, яка має дитину від попереднього шлюбу, бере участь в утриманні та вихованні останньої.

На переконання суду, дані фактори можливо віднести до тих стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також дій, спрямованих на ухилення від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "В. проти Швейцарії", зокрема, те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Слід зауважити, що особливість рішення про застосування тимчасових заходів полягає в тому, що з часом його легітимність зменшується і наближається до нуля, що вимагає періодичного перегляду обґрунтованості тимчасового заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та встановленим у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням вищенаведеного, тривалого часу перебування обвинуваченого під домашнім арештом, який застосований до нього ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_10 від 22 серпня 2022 року, а також зважаючи на термін перебування кримінального провадження в суді, суд дійшов висновку, що забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обов`язків може бути досягнуто шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому необхідно змінити йому запобіжний захід із домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання.

При цьому на обвинуваченого слід покласти певні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

У матеріалах справи не існує даних, котрі є перепоною для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту у нічний час доби задоволенню не підлягає з мотивів та підстав, що наведені у мотивувальній частині даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 177, 178, 179, 181, 194, 196, 331, 350 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до Черкаського районного суду Черкаської області у встановлений ним час та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні за винятком їх участі в суді;

- здати на зберігання до відповідних органів документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити прокурору - для організації її виконання і контролю за виконанням.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів з дня її проголошення та до 23 червня 2023 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1