Справа № 1-кп/593/59/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника /адвоката/ ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

її адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

її адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Бережанського районного суду Тернопільської області кримінальне провадження №0000299, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2022 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, не депутата, одруженого, з середньою освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2022 року приблизно о 00 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), а також вимог, які наведені у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Маzda, д.н. НОМЕР_2 , та із пасажирами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 рухався проїзною частиною автомобільної дороги Т-20-07 «Бережани-Нараїв» зі сторони с. Шайбівка Нараївської територіальної громади Тернопільського району, у напрямку с. Нараїв Нараївської територіальної громади Тернопільського району.

Під час руху водій автомобіля Маzda, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , внаслідок алкогольного сп`яніння, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР.

Внаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 10.1 та 12.1 ПДР, водій ОСОБА_4 , під час проїзду ділянки вказаної автодороги, що в межах КМ 18+440, діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого змінив напрямок свого руху, допустив занос керованого автомобіля Маzda, р.н. НОМЕР_2 , його виїзд за межі проїзної частини вліво та подальший наїзд на нерухому перешкоду (дерево) з перекидання.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці ДТП, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 та 12.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-ІХ від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021), тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю у відповідності з обставинами викладеними у обвинувальному акті, пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок трагічного збігу обставин та просив суворо його не карати.

Цивільний позов, заявлений до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі: Бережанcької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» на суму 5937,57 визнав повністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1338,30 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. визнав повністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 000 грн. визнав повністю.

Однак, суду пояснив, що коштів у нього не має.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі: Бережанcької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» визнав повністю, цивільні позиви потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився подавши письмову заяву у якій претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просили суд застосувати до обвинуваченого суворе покарання та заявлений цивільний позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 просили суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на максимальний термін, а також цивільний позов заявлений до обвинуваченого задовольнити в повному обсязі.

Хоча ОСОБА_4 визнано вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, також його вина в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів у справі, які були досліджені судом, а саме:

- рапортом повідомленням по телефону від диспетчера про вчинене ДТП від 12.12.2022 року, що підтверджує факт виявлення кримінального правопорушення, та дотримання встановленого КПК України порядку щодо внесення відомостей до ЄРДР;

- протоколом огляду місця події від 12.12.2022 року з додатками (схемою та фото-таблицею) в яких зафіксовано кінцеве розташування пошкодженого автомобіля «mazda 626» р.н. НОМЕР_2 , поза межами проїзної частини дороги, сліди юзу цього автомобіля та осипи уламків і особистих речей пасажирів автомобіля, відносно елементів дороги;

-Лікарським свідоцтвом про смерть №618 від 13 грудня 2022 року, висновок експерта №612 від 13.01.2023 року, висновок експерта №483 від 14.12.2022 року, висновок експерта № 1116 від 16.12.22 року, висновок експерта №778 від 26.12.2022 року згідно яких ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок відкритої черепно- мозкової травми, руйнування речовини головного мозку і його оболонок і при обставинах викладених у обвинувальному акті;

-Лікарським свідоцтвом про смерть №616 від 12 грудня 2022 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.12.2022 року, висновок експерта №610 від 12.01.2023 року, висновок експерта №1120 від 16.12.2022 року, висновок експерта №774 від 26.12.2022 року, висновок експерта №480 від 14.12.2022 року, згідно яких смерть ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа і крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку при обставинах викладених у обвинувальному акті;

-Висновком експерта №102 від 02.03.2023 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження належать до тяжких за ознакою небезпеки в момент заподіяння, утворення виявлених тілесних ушкоджень за наведених обставин не виключається;

- Висновком експерта №СЕ-19/120-23/317-ІТ від 03.02.2023 року згідно якого на момент експертного дослідження виявлено несправності транспортного засобу Mazda 626, д.н. НОМЕР_2 які могли бути виявлені водієм і можуть перебувати в причинному зв`язку з настанням ДТП;

- Висновком експерта №СЕ-19/120-23/303-ІТ від 25.01.2023 року у якому викладено механізм розвитку ДТП з урахуванням слідової інформації виявленої на місці пригоди;

- Висновком експерта №СЕ-19/120-23/1700-ІТ від 15.02.2023 року згідно якого невідповідність дій водія автомобіля Mazda, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.12.2022 року;

-згідно тестування на алкоголь приладом алкотест 6810 від 12.12.2022 року, висновку експерта №54 від 17.01.2023 року обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- показами потерпілої ОСОБА_6 яка повідомили механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що водій ОСОБА_4 , під час проїзду ділянки автодороги, що в межах КМ 18+440, діючи необережно, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого змінив напрямок свого руху, допустив занос керованого автомобіля Маzda, р.н. НОМЕР_2 , його виїзд за межі проїзної частини вліво та подальший наїзд на нерухому перешкоду (дерево) з перекиданням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинули на місці ДТП, а вона отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення обвинуваченим ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Сукупність наведених і досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підстави прийти до однозначного висновку про те, що дії ОСОБА_4 перебувають в прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілих, і яких можна було б уникнути в разі дотримання ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, що підтверджує вину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою та є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021р.).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, крім того суд враховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 проживає в с.Нараїв, Бережанського району, Тернопільської області, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на службі в ЗСУ, за місцем служби характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують ОСОБА_4 покарання відсутні.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують ОСОБА_4 покарання відсутні.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, враховуючи також наслідки, що настали після вчинення злочину, характер та мотиви допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, позицію потерпілих, приходить до переконання, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.4 ст.286-1 КК України, зарахувавши в строк відбуття покарання строк затримання та тримання під вартою.

Відповідно до ст. 127- 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Розглядаючи цивільні позови, заявлені до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні: прокурором в інтересах держави в особі Бережанської міської ради Комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 в сумі 5937 грн. 57 коп.; потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 1338 грн.30 коп. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.; потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 000 грн. суд приходить до наступних висновків.

Статтею 127 КПК України встановлюється, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Згідно ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченим законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Моральна шкода потерпілої ОСОБА_6 полягає в тому, що в момент ДТП, ОСОБА_6 пережила сильний стрес, який складно виразити словами, в цей момент відчула сильний страх та душевний біль. Все це відобразилося на фізичному та психічному стані здоров`я, тривалий час ОСОБА_6 нервувалася, відчувала страхи, погано спала, снилися жахливі сни. Внаслідок отриманих травм, ОСОБА_6 відчувала нестерпний фізичний біль. Все це було складно пережити. Навіть і до теперішнього часу згадка про події ДТП 12.12.2022 року, викликає сильні душевні страждання, досить довго не могла прийти до тями від пережитої події. Відповідно, все це відобразилося і на психоемоційному стані.

Внаслідок ДТП що мала місце 12.12.2022 року, ОСОБА_6 довготривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, постійно потребувала догляду лікарів, що спричинило відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість.

Моральна шкода спричинена потерпілої ОСОБА_8 полягає в самому факті смерті сина, якого вона дуже любила, якого виховувала все життя, вкладала у його розвиток сили та засоби, надіялася на подальшу опору з його сторони в житті. Син допомагав їй в усіх труднощах та в повсякденному житті, оскільки був повноправним членом сім`ї. ОСОБА_8 тепер відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість від смерті сина, який загинув внаслідок вчинення злочину обвинуваченим. В ОСОБА_8 часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння смерті сину страждає не лише вона, але і її близькі та знайомі люди. Непокоять позивачку постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Суд враховуючи вищенаведене, подані належні та допустимі докази у підтвердження та обґрунтування розміру матеріальної та моральної шкоди,а також повне визнання позовів обвинуваченим та відсутності заперечень, приходить до висновку про задоволення заявлених до обвинуваченого цивільних позовів в повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для зміни обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, а тому обвинуваченому слід залишити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про речові докази у справі вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 122-124 КПК України, в користь Державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз: судово-автотехнічної експертизи вартістю 3020,48 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/317-ІТ від 03.02.2023); судово-транспортно-трасологічної експертизи вартістю 1887,80 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/303-ІТ від 20.01.2023); судово-автотехнічної експертизи вартістю 3020,48 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/1700-ІТ від 15.02.2023).

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2022 року провадження №1-кс/607/5812/2022.

Речові докази у кримінальному провадженні повернути їх законним володільцям.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 /десять/ років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10/десять/ років.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з моменту затримання з 12 грудня 2022 року. Строк відбуття покарання рахувати з 12 грудня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі: Бережанської міської ради Комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Бережанської міської ради до місцевого бюджету 5 937 /п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім/грн. 57 коп. понесених витрат закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 1338 /одна тисяча триста тридцять вісім/ грн. 30 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100 000 /сто тисяч/ грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України судові витрати за проведення наступних судових експертиз: судово-автотехнічної експертизи вартістю 3020,48 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/317-ІТ від 03.02.2023); судово-транспортно-трасологічної експертизи вартістю 1887,80 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/303-ІТ від 20.01.2023); судово-автотехнічної експертизи вартістю 3020,48 гривень (висновок експерта №СЕ-19/120-23/1700-ІТ від 15.02.2023).

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2022 року провадження №1-кс/607/5812/2022.

Речові докази, а саме: автомобіль Mazda 626, р.н. НОМЕР_2 , куртку та штани, які поміщені в сейф пакети №7227972 та KIV6114516 повернути власникам майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1