Справа № 203/2884/23
Провадження № 1-кп/0203/644/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000943 06 квітня 2023 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишенів Республіка Молдови, громадянина Молдови, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, утриманців не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували.

Також, прокурором до суду надано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, з раніше визначеним розміром застави в сумі 187 880 гривень.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що на сьогоднішній день не припинили існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,за яке передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, а саме, Республіки Молдова. Крім того, ОСОБА_6 на даний час не працює та не навчається, не має джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за корисливий злочин, що свідчить про ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, перебуваючи на свободі. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора. Захисник просив суд змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, або зменшити розмір застави до 40 000 гривень. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що ризики, наведені у клопотанні прокурора, жодними доказами не обґрунтовані. Обвинувачений проживає разом з матір`ю в багатодітній сім`ї та матеріально забезпечує її, раніше не був судимий за насильницькі злочини, активно сприяв розслідуванню кримінального правопорушення.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , думку обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було визначено до 05.06.2023 року, з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 187 880, 00 гривень.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує дані про його особу, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, має постійне місце проживання.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від суду. Крім того, в Україні діє воєнний стан, ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, тож може безперешкодно покинути територію України. Крім того, є рішення про примусове видворення ОСОБА_4 , яке набрало законної сили, що не заперечував останній у судовому засіданні. Зазначене свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, задля отримання прибутку.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, є необґрунтованими, а суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що на сьогоднішній день, судовий розгляд по кримінальному провадженню не розпочато.

Доводи захисника про проживання обвинуваченого з матір`ю у багатодітній сім`ї, активне сприяння розкриттю злочину хоча і можуть мати місце, проте вони не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи вищезазначеного, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

З приводу доводів захисника щодо зменшення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У ч. 5 цієї статті визначено мінімальні і максимальні розміри застави, які дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

Отже, кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та нівелювання ризиків кримінального провадження не самою заставою як видом запобіжного заходу, а заставою у відповідному розмірі, який визначається з урахуванням різних критеріїв, закріплених у ч. 5 ст. 182 та ст. 178 КПК України.

Відповідно, розмір застави впливає на рівень таких гарантій і має бути пропорційним обставинам кримінального провадження, встановленим ризикам кримінального провадження, обов`язкам обвинуваченого і стадії судового провадження.

Так, судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що слідчим суддею було визначено розмір застави у меншому розмірі ніж передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо такої категорії злочинів, суд вважає даний розмір справедливим та таким, що в разі внесення застави, може запобігти встановленим обов`язкам відносно обвинуваченого.

Крім того, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти здоров`я населення, суд не вбачає необхідності у зменшенні застави, оскільки в разі, якщо застава буде внесена, саме такий розмір буде стимулювати обвинуваченого дотримуватись покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, судом встановлено, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , оскільки дане кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для повернення обвинувального акту прокурору з причин його невідповідності вимогам КПК України, судом не встановлено, підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, відсутні.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 314-315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000943 06 квітня 2023 рокувідносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на 08 червня 2023 року об 11.00 годині.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 31 липня 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) з`являтись за кожним викликом до прокурора та суду;

2) не відлучатися із постійного місця проживання в м. Дніпрі без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави обвинуваченого звільнити з-під варти негайно.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалою суду обов`язків - до 31 липня 2023 року, включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1