У х в а л а

31 серпня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про повернення застави у кримінальному провадженні № 000166 від 12.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.08.2023 року від заставодавця ОСОБА_4 , та обвинуваченого ОСОБА_5 поступили заяви у яких просять ухвалити рішення про повернення застави в розмірі 100 000 гривень, котрі були внесені на рахунок ТДСА, чим гарантували належну поведінку ОСОБА_5 . Вирок вступив в законну силу і своїх зобов`язань її син не порушував, а тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд клопотання повідомлена належним чином, проте від неї поступила заява про залишення її заяви про повернення застави без розгляду.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року, котрий набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді застави залишено.

На час розгляду заяви ОСОБА_4 про повернення застави, в матеріалах справи відсутні докази його виконання, а саме відбування ОСОБА_5 призначеного судом покарання. Такі докази на усну вимогу суду не були подані як заявником так і органом, що відповідає за виконання вироків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Враховуючи вказані вимоги закону, та що вирок суду на час розгляду вказаної заяви залишається невиконаним, а також заяву заставодавця ОСОБА_4 про залишення її заяви без розгляду, суд вважає, що заяву про повернення застави слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про повернення застави, у рамках кримінального провадження № 000166 від 12.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6