НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2023 року ЄУ № 322/74/23 (Провадження № 1-в/322/22/23)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Олександрівка м. Іллічівськ Одеської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 січня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн,

встановив:

30.06.2023 до суду надійшло зазначене подання.

В обґрунтування подання зазначено таке.

Вирок щодо ОСОБА_3 набрав законної сили 28.02.2023 та був направлений на виконання до органу з питань пробації 16.03.2023.

Вказаний вирок отриманий Одеським РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - 27.03.2023.

Станом на 29.03.2023 орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

За допомогою соціальної мережі «Facebook» було встановлено, що на даний час засуджений штраф не сплатив, так як перебуває на військовій службі в Збройних Силах України в напрямку АДРЕСА_2 .

29 березня 2023 року Одеським РВ №2 було направлено подання до Новомиколаївського районного суду Запорізької області про зміну несплаченої суми штрафу щодо засудженого ОСОБА_3 відповідно до закону

14 червня 2023 року Одеським РВ №2 було отримано ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19 травня 2023 року про розстрочку виплати штрафу призначеного ОСОБА_3 вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 січня 2023 року строком на 10 місяців до 27 березня 2024 року, зі сплатою рівними частинами по 1700.00 грн щомісячно, з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

За допомогою соціальної мережі «Facebook» засудженого ОСОБА_3 було повідомлено про розстрочку виплати штрафу призначеного йому вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 січня 2023 року строком на 10 місяців до 27 березня 2024 року, зі сплатою рівними час 1700,00 грн щомісячно.

Станом на 28.06.2023 засуджений не повідомив уповноважений питань пробації про сплату частини штрафу, документа про сплату штрафу до 27 червня 2023 року не надав.

Будь-які повноваження відповідно до чинного законодавства стосовно розшуку, приводу, виклику чи опитування осіб, засуджених до покарання у виді штрафу, їх відвідування на дому чи встановлення матеріального стану або інших обстав на орган пробації не покладається. Примусове стягнення призначеного штрафу чи нормативні акти не встановлюють.

Санкцією ч.1 ст.309 КК України передбачено винесення покарання у виді арешту, як альтернативної санкції та стаття 60 КК України не містить перешкоди до призначення цього покарання саме ОСОБА_3 .

Арешт може застосовуватися до всіх засуджених, зокрема і до непрацездатні (інвалідів 1-2 груп), осіб пенсійного віку, військовослужбовців строкової служб. Короткочасність ізоляції від суспільства особи, засудженої особи до арешту, полягає у тому, що цей вид покарання встановлюється на строк від одного до шести місяців Конкретний строк арешту визначається судом, виходячи з загальних засад призначення покарання.

Виходячи з наведеного, посилаючись на положення ст.26 КВК України заявник просила розглянути питання про заміну ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

17.08.2023 від органу пробації надійшла копія квитанції про сплату ОСОБА_3 частини штрафу в сумі 3500 грн.

У судове засідання представник органу пробації, прокурор і засуджений не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, що відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст.107 КПК України.

Дослідивши подання, матеріали провадження і копію квитанції суд дійшов наступних висновків.

За правилами ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

На момент подачі подання (30.06.2023) засуджений не сплатив частину штрафу у строк визначений судом.

Втім вимоги в поданні є неконкретними та незрозумілими, оскільки в його мотивувальній частині фактично йдеться про доцільність заміни ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу на арешт, а у резолютивній частині - на громадські чи виправні роботи або обмеження волі.

Втім заміна несплаченої суми штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян засудженому, який є військовослужбовцем на виправні роботи, арешт чи позбавлення волі суперечить положенням ст.ст.53, 57 КК України.

Крім цього з матеріалів провадження випливає, що 22.07.2023 ОСОБА_3 була сплачена частина штрафу в сумі 3500 грн, що є більшим двох частин визначеним судом при розстрочці штрафу.

Факт проходження служби засудженим в ЗСУ і його періодичне перебування в місцях проведення бойових дій свідчить, що сплата частин штрафу із запізненням, з великою долею імовірності відбулася через об`єктивні причини.

Таким чином суд не встановив підстав для задоволення подання і заміни засудженому несплаченої суму штрафу іншим покаранням.

Керуючись ст.53 КК України, ст.ст.369 372, 392, 532, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання начальника Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про заміну засудженому ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу іншим покаранням, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1