Дата документу 26.07.2023
Справа № 334/6105/23
Провадження № 1-кп/334/669/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчого відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, 03 лютого 2023 року, приблизно, о 10 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 11 по вул. Ладозькій в м. Запоріжжі, побачив, що потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок проблем зі здоров`ям, втративши свідомість, лежить біля входу до аптеки «Народна аптека». Підійшовши до потерпілого, ОСОБА_4 побачив, що поряд з ОСОБА_6 лежить гаманець чорного кольору, після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом потерпілого, достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний гаманець, в якому були наявні готівкові кошти у сумі 2 300 гривень, банківська картка AT «КБ «Приват Банк»».

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2 300 гривень.

Того ж дня, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 обрав об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти, що знаходились на банківській картці AT «КБ «Приват Банк»», яка належала потерпілому ОСОБА_6 .

Так, маючи вільний доступ до раніше викраденої банківської картки AT «КБ «Приват Банк»», реалізуючи злочинний умисел направлений на протизаконне особисте збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , протягом дня 03 лютого 2023 року, перебуваючи на території Дніпровського району м. Запоріжжя, на власний розсуд став здійснювати покупки товарів та продуктів для власного вжитку, тим самим злочинним шляхом обернув грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 на свою користь і розпорядився ними за власним розсудом, таким чином таємно викрав з вказаної банківської картки грошові кошти у сумі 13 438 гривень 10 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 15 738 гривень 10 копійок.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування свого клопотання вказала на те, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 18.02.2023 до ЄРДР за № 0000377 за частиною четвертою статті 185 КК України. У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , випискою руху грошових коштів по платіжній кратці ОСОБА_6 в АТ КБ «ПриватБанк», протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Ева, протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Міда», протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, переховувався від органів досудового розслідування. Також, він офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання і вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме крадіжку, вчинене в умовах воєнного стану, а отже може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що він не знав про те, що його було оголошено у розшук. Він дійсно не з`явився до слідчого, оскільки забув про те, що йому були вручені повістки. З висунутою йому підозрою погоджується та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. Після вчинення злочину він відїжджав до м. Дніпра, де намагався заробити грошові кошти для відшкодування шкоди потерпілому. У даний час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з цивільною дружиною та її матір`ю.

Захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає, що ризики прокурором не доведені. У розшук підозрюваний був оголошений через непорозуміння він хвилювався та забув про те, що йому вручались повістки. Він буде з`являтись в подальшому до слідчого. Також, підозрюваний в силу закону не судимий. Після вчинення інкримінованого йому злочину 18.02.2023 інших злочинів він не вчиняв. Він працює неофіційно. Крім цього, оскільки підозрюваний визнає свою вину, за вчинений ним злочин може бути призначене покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування даного покарання. Зазначеним прокурором ризикам можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Клопотав застосувати до підозрюваного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 3 статті 5 Конвенції містить як процесуальну, так і матеріально правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає (див. рішення у справі «Шіссер проти Швейцарії» від 04.12.1979 року).

В основу клопотання прокурора про тримання підозрюваного під вартою, крім наявності обвинувального акту, покладено факт ухилення обвинуваченого від органів слідства та відсутність сталих соціальних зв`язків.

Оцінюючи обставини викладені у клопотання та пояснення обвинуваченого, наявність у нього родичів та місця постійного проживання, характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини за яких його було вчинено, а також поведінку обвинуваченого та його ставлення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосувати більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що на думку суду забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого покладаються додатково обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 197, 199, 314, 315, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Термін дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу закінчується 26 вересня 2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.07.2023.

Суддя ОСОБА_1