Справа № 405/4395/23
провадження № 1-кс/405/2131/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку.

Клопотання надійшло до суду 23.06.2023 року.

Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 12.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування №0000009 від 12.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом того, що з 2019 року по теперішній час невстановлені особи на території Кіровоградської області, здійснюють придбання тютюнових виробів без марок акцизного збору, спирту етилового, води, ємностей різних розмірів, інше обладнання за допомогою якого здійснюють незаконне виготовлення алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, які у подальшому реалізують мешканцям Кіровоградської області.

У ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що мешканці Кіровоградської області та інші не встановлені на даний час особи маючи на меті власне збагачення, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів рідин що використовуються в електронних сигаретах та пального», здійснюють незаконне виготовлення, реалізацію з підробленими марками акцизного податку, зберігання з метою збуту та збут незаконного виготовлених алкогольних напоїв.

Також, встановлено, щодо вчинення вказаного злочину причетні наступні особи, а саме:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . користується автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н. НОМЕР_1 .

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» незаконний обіг алкогольних напоїв - це імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля алкогольними напоями з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання, при цьому відповідно до ст. 11 даного Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Незаконне виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів - виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на цей вид підприємницької діяльності.

Приписами ч. 12 ст. 14 Закону роздрібна торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим та виноградним дистилятом спиртовим забороняється.

Відповідно до п. п. 226.2 ст. 226 Податкового Кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Статтею 2 Закону передбачено, що виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії, а згідно зі ст. 15 вказаного Закону суб`єкти господарювання здійснюють реалізацію алкогольних напоїв вітчизняним споживачам за наявності ліцензії на право такої торгівлі.

Відповідно до п. 15 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.06.2006, продаж горілки та лікеро-горілчаних виробів здійснюється виключно у передбаченій діючими стандартами скляній тарі, бляшанках із харчового алюмінію, а також у сувенірних пляшках та художньо оформленому посуді із скла чи глазурованої кераміки місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Проте, зазначенні вище громадяни порушуючи встановлений законодавством порядок придбання, зберігання, транспортування та збуту алкогольних напоїв, діючи з метою отримання неконтрольованого прибутку, тобто з корисливим мотивом, вчиняють кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним придбанням з метою збуту, зберіганням із цією метою, збутом та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв (підакцизних товарів).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 334543930, квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , проте фактично проживає та користується ОСОБА_4

Таким чином в ході досудового розслідування у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що за адресою: АДРЕСА_2 , можуть зберігатись речі, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та підтверджують факт протиправної діяльності пов`язаної з незаконним виготовленням марок акцизного податку з метою використання їх при продажі алкогольних напоїв, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні щодо осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні обшуку за вказаною адресою.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 5 ст. 234 КПК України встановлено, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Проте, всупереч п. 4 ч. 5 ст. 234 КК України, слідчим не доведено, що на день розгляду клопотання 23.06.2023, незаконно виготовлені підакцизні товари (алкогольні напої), підроблені марки акцизного збору, сировина та обладнання для її виробництва, документи про їх походження та обіг та грошові кошти, знаходяться в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , проте фактично проживає та користується ОСОБА_4 , оскільки на підтвердження цього слідчим надано лише протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.06.2023, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно дослідити докази у їх сукупності та взаємозв`язку.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року ( далі -Конвенція), слідчий суддя під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку, враховує правові позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовані ним у рішенні від 7 липня 2007 року, у справі "Смирнов проти Росії" вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції. Крім того, така ж правова позиція ЄСПЛ, міститься і в рішенні від 15 липня 2003 року, у справі "Ернст та інші проти Бельгії", де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації, щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

З огляду на серйозність втручання в конституційне право на недоторканість житла та іншого володіння особи, слідчий суддя, при таких обставинах, позбавлений можливості постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, яке виправдовує мету досягнення цілей обшуку та є співмірним з втручанням у право на повагу до житла особи, гарантоване Конституцією України.

На підставі досліджених доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на обшук у зв`язку з недоведеністю слідчим, що зазначені речі знаходяться у зазначеному володінні особи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 40, 234-235, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про дозвіл на обшук - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1