Провадження № 1-кп/344/620/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Харцизьк, Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 будучи громадянином України вчинив державну зраду в умовах воєнного стану, зокрема умисно вчинив діяння, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, добровільно брав участь в незаконному збройному, воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора, надавав такому формуванню допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також брав участь у терористичній організації та в діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Вказані злочини вчинено за наступних обставин.

Так, політичне та військове керівництво Російської Федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язкуз приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил Російської Федерації на територію України.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року, приблизно о 05 годині, Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24 лютого 2022 року на виконання зазначеного вище наказу військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

Громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, 31.01.2022 виїхав з м. Маріуполь Донецької області, де працював у ТОВ «НЗ Транс Експедиція» (), на тимчасово окуповану територію Донецької області (т.зв. «ДНР»).

25 лютого 2022 року ОСОБА_7 , умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, добровільно вступив на військову службу до незаконного воєнізованого формування 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил Російської Федерації, із закріпленою зброю (автоматом Калашникова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил Російської Федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Зокрема, ОСОБА_7 з 05.03.2022 неодноразово брав участь у бойових зіткненнях проти ЗСУ переважно на території Херсонської області в районі населених пунктів Біла Криниця - Велика Олександрівка - Борозенське - Кочубеївка, де на даний час продовжує вищевказану протиправну діяльність. За таких обставин ОСОБА_7 умисно, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Окрім того, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, 31.01.2022 виїхав з м. Маріуполь Донецької області, де працював у ТОВ «НЗ Транс Експедиція» (), на тимчасово окуповану територію Донецької області (т.зв. «ДНР»).

25 лютого 2022 року ОСОБА_7 , умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно вступив на військову службу до незаконного воєнізованого формування 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився до незаконних воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території та надає таким формуванням допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил Російської Федерації, із закріпленою зброю (автоматом Калашникова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил Російської Федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Зокрема, ОСОБА_7 з 05.03.2022 неодноразово брав участь у бойових зіткненнях проти ЗСУ переважно на території Херсонської області в районі населених пунктів Біла Криниця - Велика Олександрівка - Борозенське - Кочубеївка, де на даний час продовжує вищевказану протиправну діяльність.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, 31.01.2022 виїхав з м. Маріуполь Донецької області, де працював у ТОВ «НЗ Транс Експедиція» (), на тимчасово окуповану територію Донецької області (т.зв. «ДНР»).

25 лютого 2022 року ОСОБА_7 , умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно вступив на військову службу до терористичної організації незаконного воєнізованого формування 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі терористичної організації 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил Російської Федерації, із закріпленою зброю (автоматом Калашникова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил Російської Федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Зокрема, ОСОБА_7 з 05.03.2022 неодноразово в складі терористичної організації брав участь у бойових зіткненнях проти ЗСУ переважно на території Херсонської області в районі населених пунктів Біла Криниця - Велика Олександрівка - Борозенське - Кочубеївка, де на даний час продовжує вищевказану протиправну діяльність.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, 31.01.2022 виїхав з м. Маріуполь Донецької області, де працював у ТОВ «НЗ Транс Експедиція» (), на тимчасово окуповану територію Донецької області (т.зв. «ДНР»).

25 лютого 2022 року ОСОБА_7 , умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно вступив на військову службу до незаконного воєнізованого формування 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі незаконного збройного формування 2 взводу 1 роти 5 батальйону 113 полку територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил Російської Федерації, із закріпленою зброю (автоматом Калашникова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил Російської Федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Зокрема, ОСОБА_7 з 05.03.2022 неодноразово в складі не передбаченого законом збройного формування брав участь у бойових зіткненнях проти ЗСУ переважно на території Херсонської області в районі населених пунктів Біла Криниця - Велика Олександрівка - Борозенське - Кочубеївка, де на даний час продовжує вищевказану протиправну діяльність.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Івано-Франківській області адвоката ОСОБА_6 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46,47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу відповідно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.11.2022 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.11.2022 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 року відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_6 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів, звертала увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступала у дебатах та заперечувала запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя,.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. А також просила призначити останньому за правилами ч.1,3 ст.70 КК України мінімальне можливе покарання, в межах інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

витягами з єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), відповідно до яких за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України внесені відомості до ЄРДР (а.п.126-127; а.п.129, том 1), які постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16.09.2022 року об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000225 (а.п.140, том 1);

рапортами оперуповноваженого 2 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області (а.п.128; а.п.133, том 1) та інформацією на виконання доручення (а.п.147, том 1), у яких містяться відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.07.2022 року з долученими фотознімками до нього (а.п.150-153, том 1) відповідно до якого старшим слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за участі свідка ОСОБА_8 , у присутності двох понятих провів пред`являння осіб для впізнання. В ході слідчої дії свідок повідомив, що зможе впізнати на фотознімку під № 2 особу ОСОБА_7 , який працював з ним протягом трьох років та на даний час бере участь з ПЗФ ДНР проти ЗС України;

протоколом огляду від 12.08.2022 року з долученим до нього диском з відеозаписами, складеним слідчим в ОВС слідчого відділу СБУ в Івано-Франківській області (а.п.154-155, том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація збережена на оптичному диску на якому зафіксовані розмови ОСОБА_7 ;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.09.2022 року (а.п.159-161, том 1), відповідно до якого старший слідчий в ОВС слідчого відділу СБУ в Івано-Франківській області вилучив із ПрАТ «ВФ Україна» інформацію, яку записав на оптичний диск;

протоколом огляду від 17.09.2022 року із відображеними скриншотами (а.п.162-165, том 1), відповідно до якого предметом огляду є інформація вилучена 08.09.2022 року у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» під час проведення тимчасового доступу до речей і документів в електронному вигляді про зв`язок, надання телекомунікаційних послуг за період з01.01.2022 року 00:00 год по25.07.2022 року 24:00 год засобу мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 . Під час огляду виявлено відомості щодо перебування абонента вказаного номеру з 01.01.2022 року по 26.02.2022 року в межах покриття базових станцій, котрі знаходяться на території Донецької та Луганської областей. Крім того з 24.02.2022 року по 25.07.2022 року вказані базові станції переважно знаходились та покривали території України, яка була тимчасово окупована ЗУ російської федерації та незаконними збройними чи військовими формуваннями терористичних організацій «ДНР/ЛНР» вході відкритої збройної агресії російської федерації проти України, яка почалась 24.02.2022 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2022 року з долученими фотознімками до нього (а.п.166-169, том 1) відповідно до якого оперуповноваженим 2 відділу ГВ ЗПД УСБУ в Івано-Франківській області за участі свідка ОСОБА_8 , у присутності двох понятих провів пред`являння осіб для впізнання за голосом. В ході слідчої дії свідок повідомив, що зможе впізнати за голосом особу ОСОБА_7 ;

протоколами за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.10.2022 року, від 30.06.2022 року та від 04.07.2022 року з долученими до них дисками з відеозаписом (а.п.171-186, том 1), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2022 року. Вказаними протоколами встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 у період часу з 14.06.2022 року по 12 серпня 2022 року вчиняв інкриміновані йому протиправні діяння.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, а саме: діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України - перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; за ч.7 ст.111-1 КК України, як добровільна участь в незаконному збройному, воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора та надання такому формуванню допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації та за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а всі інші особливо тяжкими злочинами; дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, думку захисника, який просив призначити ОСОБА_7 найбільш м`яке покарання, дані про особу винного, який раніше не судимий, характер та вид вчинених обвинуваченим злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та конфіскації майна в межах санкцій ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна;

за ч.7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна;

за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Копію вироку вручити прокурору та надіслати захиснику для вручення обвинуваченому в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в розділі «Анонси» (http://ifm.if.court.gov.ua/).

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3