Номер провадження: 11-кп/813/523/23
Справа № 518/1005/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у залученні перекладача

30.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про залучення перекладача в кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 року,

встановив:

На розгляді Одеського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000031 від 11.02.2019 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 22.06.2022 року, яким обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про залучення перекладача з української на російську мову.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений не розуміє українську мову, оскільки не вивчав її, а тому просить залучити перекладача для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити клопотання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має середню освіту та в достатній мірі володіє українською мовою, а заявлене клопотання є намаганням затягнути розгляд справи; обговоривши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Частиною 1 статті 68 КПК України (далі - КПК) визначено, що у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

При цьому, кримінальним процесуальним законом не регламентовано самого порядку залучення перекладача, зокрема не встановлено й безумовного обов`язку суду, самостійно залучати перекладача.

Відповідно до ч. 6 ст. 22, ч. 3 ст. 26 КПК, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що питання про дотримання вимог ст.29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Така позиція колегії суддів узгоджується з висновком Верховного суду в постанові від 20.08.2019 року (справа №672/1599/17).

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №236/1798/16-к), суд зазначив, що при вирішенні питання про залучення перекладача визначальною є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 має громадянство України, народився та проживає на її території, має середню освіту, здобуту в Україні.

Судове провадження в суді першій інстанції проведено за відсутністю перекладача. При цьому матеріали кримінального провадження містять клопотання обвинуваченого до суду першої інстанції, які викладені власноручно обвинуваченим на українській мові.

Під час проведення попередніх судових засідань в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 без труднощів відповідав на запитання поставлені судом та учасниками процесу на російській мові, хоча ці питання ставилися на українській мові, та не висловлювався стосовно того, що він не розуміє цих питань.

Більш того, на стадії апеляційного провадження обвинувачений звертався до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, яке викладено останнім власноручно на українській мові (т.4, а.с. 188-191)

На стадії апеляційного провадження судом було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, яке він розпочав. Однак, в подальшому обвинувачений заявив суду, що не в змозі завершити ознайомлення, оскільки не розуміє українську мову та для продовження ознайомлення йому потрібен перекладач.

Апеляційний суд, вирішуючи клопотання обвинуваченого враховує, що право на безоплатний переклад у разі, якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується в суді, є одним спеціальних елементів права на справедливий суд, яке гарантовано ст. 6 Конвенції.

Практика ЄСПЛ щодо тлумачення п.«е» ст. 6 Конвенції акцентує увагу на тому, що безоплатний переклад має надаватись такою мірою, яка забезпечуватиме справедливий суд («Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v. the United Kingdom), п. 38-40). Суддя зобов`язаний виявити належну старанність, установлюючи, що відсутність перекладача не перешкоджає повноцінній участі заявника у важливих для нього питаннях («Кускані») (1, c. 164).

При цьому ж Конвенція не гарантує перекладу, у тому числі письмового, усіх матеріалів провадження, що визнано у практиці ЄСПЛ: п.3е ст.6 також охоплює переклад деяких матеріалів, але не всієї відповідної документації; він стосується перекладу лише документів і заяв (як-от обвинувачення, обвинувального акта, показань ключових свідків тощо), які необхідні відповідачеві для справедливого суду («Камасінські») (1, c. 165); ця стаття не вимагає робити письмовий переклад кожного документального доказу або кожного офіційного документу з матеріалів справи (Kamasinski проти Австрії, §74). Наприклад, відсутність письмового перекладу судового рішення ще не становить порушення ст. 6 §3e) (ibidem, §85). Текст цього положення в оригіналі посилається на «усний переклад (interprete)», а не на «письмовий переклад (traducteur)». Це дає підстави вважати, що допомога у вигляді усного перекладу може відповідати вимогам Конвенції (Husain проти Італії (dec.); Hermi проти Італії (ВП), §70) (2, c. 57).

Вказані положення свідчать про необґрунтованість доводів обвинуваченого стосовно надання йому перекладача для здійснення перекладу всіх матеріалів кримінального провадження, в тому числі і з урахуванням відсутності раціонального пояснення обвинуваченим стосовно того, які саме документи він не розуміє та які потребують перекладу.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий вироком Волинського апеляційного суду від 18.05.2021 року за ч.2 ст.186 КК України. При цьому, з вироку вбачається, що в зазначеному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_8 не користувався послугами перекладача (т.4, а.с.1-7).

Враховуючи вказані обставини, відомості про особу обвинуваченого та його поведінку на стадії судового розгляду, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та вважає, що обвинувачений в достатній мірі розуміє українську мову, а його клопотання про надання йому перекладача для допомоги в ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, які між іншим були предметом дослідження на стадії судового розгляду в суді першої інстанції за участю обвинуваченого, дають підстави дійти висновку відсутність жодних підстав вважати, що у обвинуваченого виникають труднощі в розумінні мови судочинства.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави вважати обвинуваченого таким, що не розуміє та не достатньо володіє державною мовою, а його позиція в цій частині є недобросовісною.

Також, колегія суддів звертає увагу, що на стадії апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснено його право давати пояснення на російській мові, а також отримувати копії судових рішень на мові, якою він вільно володіє.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з висновком Верховного суду в постанові від 03 червня 2021 року (справа №761/7017/17).

За наведених обставин клопотання обвинуваченого про залучення перекладача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.68, 376 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про залучення перекладача з української на російську мову в кримінальному провадженні №0000031 від 11.02.2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4