ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1416/23 Справа № 185/8261/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000844 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляй Поле, Запорізької області, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого прохідником на шахті «Самарська» ТНУ «Тернівське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України

Встановила:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 07 років 06 місяців.

До набрання вироком чинності запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 14 серпня 2022 року.

Ухвалено зняти арешт з мобільного телефону марки «Nokia», ІМЕЙ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , сумки бананки чорного кольору, з рюкзака синього кольору фірми Jack Wolfskin накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 14 серпня 2022 року, приблизно о 06.10 год. знаходився на передньому пасажирському сидінні салону легкового автомобіля марки «Део Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , який в цей час перебував у нерухомому стані на перехресті вул. Комарова та вул. Будівельна міста Павлограда Дніпропетровської області, де на верхній частині приборної панелі вказаного транспортного засобу, побачив мобільний телефон, що належить ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_11 .

Після чого, 14 серпня 2022 року, приблизно о 06.15 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись на передньому пасажирському сидінні салону легкового автомобіля марки «Део Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 поруч з водієм ОСОБА_11 , ігноруючи волю потерпілого ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, відкрито, повторно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань, лівою рукою схопив мобільний телефон марки «Nokia 5.4 ТА-1337», чорного кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_2 , вартістю 3300 грн., та вибіг з автомобіля, тим самим покинувши місце вчинення злочину, та відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок змінити, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначено покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 добровільно надав органу досудового розслідування біологічні зразки, необхідні для проведення експертиз. В подальшому було проведено дактилоскопічну експертизі, який ліг в основу доказів вини обвинуваченого.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 1 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, надання особою органам дізнання або досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин - є активним сприянням розкриттю злочину. Отже, добровільне надання ОСОБА_7 біологічних зразків для проведення судових експертиз вважається активним сприянням розкриттю злочину та повинно визнаватись судом як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Також захисник вказує, що обвинувачений щиро визнав свою вину та покаявся у скоєному. Починаючи з підготовчого судового засідання ОСОБА_7 заявляв суду про визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення та висловлював жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, декілька разів звертався до потерпілого та просив вибачення за вчинене.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції не було враховано відшкодування потерпілому завданих збитків. Так, потерпілий в судовому засіданні пояснив, що отримав відшкодування завданих збитків з боку матері обвинуваченого, тому жодних претензій до ОСОБА_7 не має, не заперечує щодо призначення останньому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

На думку захисника ознака вчинення злочину в умовах воєнного стану є досить формальною, оскільки кримінальне правопорушення вчинене в м. Павлоград, де не здійснювались бойові дії, не відбувалось бойове зіткнення чи евакуаційні заходи, не було оголошено повітряну тривогу.

Також судом не було враховано, що обвинувачений має родину, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, де характеризується виключено з позитивної сторони, що підтверджується наявною у матеріалах справи характеристикою з місця роботи.

- прокурор просить вирок змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної частини вирок посилання суду на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000844 від 14.08.2022 року, як доказ.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 з 14 серпня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Посилається на те, що витяг з ЄРДР не є доказом у кримінальному провадженні, а тому посилання на вказаний документ як на доказ слід виключити із мотивувальної частини вироку.

Крім того, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 був затриманий 14.08.2022 року після вчинення злочину, в порядку ст. 208 КПК України. Проте суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання в резолютивній частині не зазначив про зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строку попереднього ув`язнення, зазначивши лише, що строк відбування покарання для ОСОБА_7 обчислювати з 14 серпня 2022 року.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила їх задовольнити.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 186 КК України, а також вид та міра призначеного покарання - ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників провадження не оскаржується.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зазначає таке.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, допущене місцевим судом порушення полягає у посиланні у вироку суду як на доказ у кримінальному провадженні на витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000844 від 14.08.2022 року, а також не зазначення судом першої інстанції про зарахування обвинуваченому на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

На думку колегії суддів, обставини, на які є вказує прокурор заслуговують на увагу, однак вони жодним чином не вплинули на висновки суду про подію кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації суспільно небезпечного діяння, вид та міру призначеного покарання, що й не заперечується прокурором в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно вироку, судом першої інстанції зазначено, що строк відбування покарання для ОСОБА_7 слід обчислювати з 14 серпня 2022 року. Тобто фактично судом зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відсутність посилання суду у вироку на положення ч.5 ст. 72 КК України, на думку колегії суддів, не тягне за собою суттєвих порушень закону.

Отже, що самі по собі зазначені в апеляції прокурора обставини, а саме посилання суд першої інстанції як на доказ вини обвинуваченого на витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000844 від 14.08.2022 року та не зазначення у вироку про зарахування обвинуваченому на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строку попереднього ув`язнення, жодним чином не потягли за собою негативних наслідків, які слугують безумовними підставами для втручання у вирок шляхом його зміни, у зв`язку з чим апеляційні вимоги прокурора не підлягають задоволенню.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4