ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/1352/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/39/23 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Уренгой, Тюменської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з вищою освітою зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 до 06 години, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 21 вересня 2023 року.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001059 від 30.05.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 22.05.2023 року, близько 12 години, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , таємно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу піднявся на дах будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав супутникову антену моделі «СА-901» виробника ТОВ «Фабрика «Варіант», яка залежить ОСОБА_10 , вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/122-23/1593-ТВ від 06.06.2023 складає 1500,00 грн. та сталевий краштейн для супутникової антени, довжиною 39 см, привареного до кутника, які з`єднані між собою металевим прутом 30 см, з трьома отворами для кріплення болтами до стіни, який належить ОСОБА_11 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/122-23/1667- ТВ від 08.06.2023 складає 283 грн. 33 коп, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1500,00 грн, а потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 283 грн. 33 коп.

Слідчий СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строкам на 60 днів, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2023 року, у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовлено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 до 06 години з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подала на неї апеляційну скаргу в якій зазначає про її незаконність і необґрунтованість, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що слідчим суддею не взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та ризиків, зазначені клопотанні слідчого, що в свою чергу у вказує на неможливість застосування до підозрюваного більш якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, підозрюваного, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення в повній мірі ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про: відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження 19 липня 2023 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: - протоколами огляду місця події; - протоколами допиту потерпілих; - висновками експертів; протоколом пред`явлення особи для впізнання; протоколами допиту свідків; - іншими матеріалами провадження в їх сукупності, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Зазначені докази, як кожен окремо, так і в цілому доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_13 , хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, є особою неодруженою і непрацевлаштованою, однак є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким постійно мешкає.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і розмір збитків завданих ОСОБА_7 , який є незначним.

Тобто, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу в повній мірі були враховані, як дані про особу підозрюваного, так і характер вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України та відсутність інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Зазначені докази, як кожен окремо, так і в цілому доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , хоча і підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання за яким постійно мешкає.

Тобто, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу в повній мірі були враховані дані про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість.

Також, під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурором не доведено того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Не наведено цього як в апеляційній скарзі прокурора, так і під час апеляційного розгляду провадження.

На підставі викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього, певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зазначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, які можуть запобігти існуючим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 до 06 години, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - без змін.

Ухвала набуває законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16