Провадження № 1-кс/761/9704/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000470, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000470, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор зазначає про таке.

08.02.2023 до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві надійшов рапорт від оперуповноваженого по розшуку 1 сектору 2 відділу Управління «Т» ДЗНД СБ України капітана ОСОБА_4 про те, що громадянин ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює пошук та незаконне зберігання джерел іонізуючого випромінювання з метою їх подальшого збуту зацікавленим особам. Також, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно зберігає джерела іонізуючого випромінювання за місцем фактичного проживання без передбаченого законом дозволу.

Пошук вищевказаних джерел іонізуючого випромінювання вказана особа здійснює, використовуючи можливості спеціалізованих форумів та платформ в мережі інтернет.

23.02.2023 слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у місті Києві надано доручення про проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК Департаменту захисту Національної Державності СБ України.

Згідно з інформації Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.04.2000 року.

23.02.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у ході допиту повідомив про те, що використовуючи можливості мережі інтернет, а саме онлайн-платформи оголошень «Olx.ua» натрапив на оголошення щодо продажу дозиметрів користувачем під іменем « ОСОБА_7 », у вказаному оголошенні автор вказав номер мобільного телефону НОМЕР_1 для зворотнього зв`язку.

Зателефонувавши за вказаним номером мобільного телефону останній спілкувався з особою з приводу придбання дозиметрів, їх видів, технічних характеристик, а також у подальшому домовився зустрітись із вказаною особо поблизу станції метро «Золоті ворота» у м. Києві, для придбання дозиметра, а також для можливої консультації щодо його функціональних можливостей. 24.09.2022 року, ОСОБА_6 зустрівся з вказаною особою поблизу станції метро «Золоті ворота». У ході бесіди чоловік, який представився на ім`я « ОСОБА_7 », розповів йому про види, технічні характеристики, та інші дані щодо дозиметрів та дозиметрії. У вказаній бесіді особа на ім`я « ОСОБА_7 » також зазначив, що для налаштувань та перевірки дозиметрів він використовує різноманітні джерела іонізуючого випромінювання (димосповіщувачі радянського виробництва типу РИД-6М, наручні годинники з вмістом радіоактивних елементів на циферблаті а також інших джерел іонізуючого випромінювання різного ступеня радіоактивності).

У ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_6 не придбав дозиметр у вказаної особи, пояснивши це тим, що йому потрібно визначитись з типом дозиметра, який може задовольнити його потреби. Наприкінці зустрічі ОСОБА_6 сказав « ОСОБА_7 », що якщо визначиться з придбанням дозиметра, то зателефоную йому. В подальшому ОСОБА_6 не здійснював зустрічей та телефонних дзвінків із вищезазначеною особою.

15.03.2023 допитано співробітника СБУ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у ході допиту повідомив про те, що за результатами проведення службової діяльності за напрямком, останнім була отримана оперативна інформація, щодо незаконного зберігання радіоактивних речовин окремою особою. В ході оперативного відпрацювання отриманої інформації, використовуючи наявні обліки СБУ, була встановлена особа, яка може бути причетна до зберігання радіоактивних речовин, на території Шевченківського району міста Києва. Вказана особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 . Оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_5 за місцем свого фактичного проживання зберігає радіоізотопні димосповіщувачі радянського виробництва типу «РИД-6М» та «РИД-1», які містять у собі радіоактивні ізотопи «Плутоній-239» та «Америцій-241», а також інші джерела іонізуючого випромінювання без встановленого законом дозволу.

Водночас, за наявною оперативною інформацією встановлено, що ОСОБА_5 для спілкування з потенційними покупцями та продавцями вищезазначених джерел іонізуючого випромінювання використовує аккаунти соціальних мережах «Instagram» («EUGGEN_UA») та «Facebook»(ІНФОРМАЦІЯ_4 ),інтернетплатформу «Youtube.com» (ІНФОРМАЦІЯ_5 ), сервіс доставки ТОВ «Нова Пошта», інтернет-ресурси оголошень «Reibert info» (« ІНФОРМАЦІЯ_4 ») т «Olx.ua», а також електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 для придбання вищезазначених димосповіщувачів використовує можливості поштових перевезень ТОВ «Нова пошта».

28.03.2023 згідно протоколу впізнання особи за фотознімками за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 останній впізнав за характерними особливостями зовнішнього вигляду гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.04.2023 на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi», IMEI: НОМЕР_2 , який було поміщено до спец. пакету PSP 4199011, що належить ОСОБА_5 ;

- предмети схожі на дозиметри радянського виробництва у кількості 5 штук, а саме: ДП-63А 10386, ДП-63А 1964-4190, ДП-63А НК1616319, ДП-63А 1989, ДП-63А 3919, які поміщені до спец. пакету PSP4199020.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явився, однак на електрону пошту суду надіслав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явився, Проте на електрону пошту суду надійшла заява ОСОБА_5 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що не заперечує проти арешту речових доказів.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, Шевченківським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені 09.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000470, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 26.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено, зокрема:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi», IMEI: НОМЕР_2 , який було поміщено до спец. пакету PSP 4199011, що належить ОСОБА_5 ;

- предмети схожі на дозиметри радянського виробництва у кількості 5 штук, а саме: ДП-63А 10386, ДП-63А 1964-4190, ДП-63А НК1616319, ДП-63А 1989, ДП-63А 3919, які поміщені до спец. пакету PSP4199020.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 від 26.04.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 26.04.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000470, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.05.2023 майно, а саме на:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi», IMEI: НОМЕР_2 , який було поміщено до спец. пакету PSP4199011, що належить гр. ОСОБА_5

- предмети схожі на дозиметри радянського виробництва у кількості 5 штук, а саме: ДП-63А 10386, ДП-63А 1964-4190, ДП-63А НК1616319, ДП-63А 1989, ДП-63А 3919, які поміщені до спец. пакету PSP4199020.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1