ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/597/21 Номер провадження 11-кп/814/1455/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0002233 за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 02 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 цього Кодексу на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна;

- за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4249,70 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

За невстановлених органом досудового розслідування обставин ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав за місцем мешкання в АДРЕСА_2 , для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою в перерахунку на суху речовину 271,7292 г, та його екстракт загальною масою в перерахунку на суху речовину 0, 4179 г, який був виявлений та вилучений працівниками поліції 27 квітня 2020 року.

20 листопада 2020 року приблизно о 15 год. 30 хв. обвинувачений проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_10 », де, тримаючи у правій руці предмет, схожий на пістолет, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , заволодів належними ФОП « ОСОБА_10 » грошовими коштами в сумі 2341 грн, які лежали у картонній коробці на полиці стелажа, а також двома пачками цигарок «LM Loft» вартістю 99,04 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням ст.69 КК України при призначенні покарання та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.309, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України покарання із застосуванням положень ст.69 цього Кодексу, суд не в повній мірі врахував дані про його особу, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення, неодружений, офіційно не працює.

Стверджує, що долучена до матеріалів кримінального провадження довідка свідчить про наявність факту вчинення обвинуваченим раніше кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Наведене, на думку прокурора, свідчить про зухвалу поведінку ОСОБА_8 та безвідповідальне ставлення до своїх громадських обов`язків, а також про небажання ставати на шлях виправлення.

Наголошує, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин стосовно жінки з метою заволодіння тютюновими виробами, що свідчить про значну суспільну небезпеку обвинуваченого.

При цьому зазначає про відсутність в обвинуваченого щирого каяття, оскільки він протягом розгляду провадження Октябрським районним судом м. Полтави заперечував обставини вчинення розбійного нападу та лише частково визнавав свою вину, у зв`язку з чим судовий розгляд тривав з дослідженням усіх доказів, зібраних органом досудового розслідування.

Вказує про відсутність даних, що свідчать про добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди.

Інші учасники провадження вирок місцевого суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст.309 та ч.3 ст.187 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Вид та розмір покарання, призначеного обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України, відповідає приписам кримінального закону та не заперечується в апеляційній скарзі.

Доводи прокурора про безпідставне застосування ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.187 цього Кодексу є непереконливими.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Приписами ч.1 ст.69 КК України та п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачена можливість призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.2 вказаної постанови, суди повинні призначати менш суворе покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд належним чином врахував обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, а також думку потерпілої та обґрунтовано призначив покарання за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Так, всупереч доводам прокурора, суд першої інстанції правильно зазначив про щире каяття ОСОБА_8 , оскільки він не просто визнав свою провину, в результаті чого розгляд кримінального провадження здійснювався в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

З пояснень ОСОБА_8 у засіданні апеляційного суду видно, що він вчиняв дії, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, а тому суд правильно вказав про його активне сприяння розкриттю злочину.

Неприйнятними є і доводи прокурора про відсутність даних, що свідчать про добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди.

Адже навіть в обвинувальному акті, затвердженому прокурором ОСОБА_12 , яка подала апеляційну скаргу, зазначено про наявність обставини, яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданих збитків під час досудового розслідування.

Не знайшли свого підтвердження і доводи прокурора про заперечення ОСОБА_8 у засіданні Октябрського районного суду м. Полтави обставин вчинення розбійного нападу, у зв`язку з чим досліджувалися усі докази, зібрані органом досудового розслідування.

Як видно з журналу судового засідання та технічного запису, ОСОБА_8 на початку судового розгляду провадження Октябрським районним судом м. Полтави визнав вину, у зв`язкуз чим суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Всупереч доводам прокурора, ОСОБА_8 з юридичної точки зору є особою, яка вперше вчинила злочин, оскільки він хоча і притягувався у 2016 році до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, але провадження було закрите судом у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи, як тяжкість вчиненого злочину, так і конкретні обставини справи, повне відшкодування шкоди, особу винного, який хоча і не офіційно, проте працював, вперше вчинив злочин, активно сприяв його розкриттю, щиро розкаявся, дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність, враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо не карати, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що усі наведені обставини в своїй сукупності істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого злочину і особливо ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства та утворюють підставу для висновку про можливість застосування приписів ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.187 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони є обґрунтованими та належним чином вмотивованими, а призначене ОСОБА_8 покарання є достатнім та співмірним із вчиненим кримінальним правопорушенням та правильно вплине на його перевиховання і є справедливим.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4