Справа № 346/1738/23
Провадження № 1-в/346/168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції спільне подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Коломийської райдержадміністрації Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, засудженого 05.05.2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1. 357 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 цього Кодексу остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

початок строку покарання: 11.03.2021 року,

кінець строку покарання: 11.03.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

в поданні зазначено, що за час відбування покарання в ДУ «Івано-Франківська УВП №12» засуджений характеризувався позитивно, не допускав порушення вимог режиму утримання, стягнення на нього не накладались, заохочення не оголошувались.

З 16.07.2021 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41» та не допускає порушень встановленого порядку відбування покарань. Дисциплінарні стягнення на нього не накладались, оголошено одне заохочення.

З 31.08.2022 р. по 02.09.2022 року засуджений був працевлаштований за трудовим договором на посаду робітника кухні-їдальні для засуджених господарської обслуги в даній установі. Крім того, він залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». В Коломийському навчальному центрі № 41 засуджений здобув професію «Маляр- штукатур», дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, у відношенні з іншими засудженими не конфліктує, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості та соціальні зв`язки із сім`єю, отримує від них посилки.

04.01.2022 року засудженому оголошено одне заохочення у виді подяки за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки.

Вину у скоєному злочині він визнав повністю. Оскільки засуджений відбув 2/3 (дві третини) строку покарання, призначеного за тяжкий умисний злочин, та довів своє виправлення, то автори подання просять звільнити умовно-достроково цього засудженого від подальшого відбування покарання.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні підтримав подання та вказав, що засуджений жодного разу не відмовлявся працювати, в тому числі виконувати роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Короткий період працевлаштування засудженого на підставі вищевказаного трудового договору пояснюється тим, що дана установа виконання покарань не має можливості забезпечити засуджених роботою в достатній кількості. Однак, в адміністрації колонії відсутні будь-які зауваження щодо виконання засудженим дорученої йому роботи за час відбування покарання.

Засуджений просить подання задовольнити, оскільки він не відмовлявся працювати.

Прокурор заперечила щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки вважає, що він не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, так як був працевлаштований у вказаній установі лише на короткі терміни.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши вказаних учасників судового розгляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 1 ст.6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а згідно з положеннями ч.3 цієї статті основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч.3 ст.81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

На підставі наведеного судом встановлено, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, визначеного за умисний тяжкий злочин, протягом усього часу відбування покарання, включаючи термін попереднього ув`язнення (тобто понад два роки), на нього стягнення не накладалися, та йому оголошене одне заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.

Крім того, судом встановлено, що засуджений з 31.08.2022 р. по 02.09.2022 р. був працевлаштований за трудовим договором на посаду робітника кухні-їдальні для засуджених господарської обслуги в даній установі, а також він залучався виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі.

Вказане, на переконання суду, безумовно свідчить про позитивні зміни в поведінці засудженого, оскільки він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання праці довів своє виправлення, що як одні з необхідним умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і передбачено в ч.2 ст.81 КК України. Відтак, суд дійшов висновку, що передбачені законом засоби виправлення досягли своєї мети до повного відбуття засудженим призначеного покарання.

Заперечення прокурора проти задоволення подання суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні не встановлено фактів відмови засудженого від працевлаштування в зазначеній установі виконання покарань. При цьому, як вказано в поданні, долучених до нього матеріалах та встановлено в судовому засіданні, засуджений залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, і в адміністрації колонії відсутні будь-які зауваження щодо виконання ним таких робіт. Крім того, слід врахувати, що застосування положень ст.81 КК України здійснюється за розглядуваним спільним поданням, а не за особистим зверненням засудженого.

Таким чином, наявні всі необхідні умови для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому розглядуване подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

подання задовольнити.

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.05.2021 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1. 357 КК України, на невідбутий строк 10 (десять) місяців і 21 (двадцять один ) день.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25.04.2023 року о 15 год.

Суддя: ОСОБА_1