Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2103/23
Провадження № 1-кп/723/2802/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Їжівці Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому подовжений до 19 лютого 2023 року, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які добре орієнтуються на місцевості в прикордонній зоні Чернівецького району Чернівецької області, тобто в місці лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія.

З цією метою, в період часу по 05.12.2022 року ОСОБА_4 підшукав 2 осіб з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , завчасно обумовили із зазначеними особами порядок незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши, що вартість такого переправлення буде становити 3500 євро за одну людину та визначили спосіб надання таких коштів.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до раніше розробленого ними плану, а також у відповідності до визначеного ними часу та місця незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 04.12.2022 року доставив зазначених осіб на кут Урсоя в с. Їжівці Чернівецького району Чернівецької області, де передав їх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для подальшого пішого переправлення до лінії розмежування державного кордону.

Прибувши в зазначене місце, 04.12.2022 року біля 10 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , відповідно до попередньо узгодженого із ОСОБА_4 плану злочинних дій, провів інструктаж особам, яких мали на меті незаконно переправити через державний кордон України, а саме з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого, керуючи їхніми діями на автомобілі марки «ВАЗ 2105» довезли їх до лісового масиву на околиці с. Їжівці Чернівецького району Чернівецької області, звідки пішки продовжили рух по лісовому масиву до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія.

04.12.2022 року біля 15 год.25 хв., ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було затримано працівниками прикордонного наряду ПП (з м.д. н.п. Красноїльськ), коли останні рухались в напрямку прикордонного знаку № 783 державного кордону України та Республіки Румунія, що знаходиться в адміністративних межах с. Їжівці Чернівецького району Чернівецької області на відстані 200 метрів від лінії розмежування українсько-румунського кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом керування такими діями, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 05.07.2023 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення .

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3.ст.332 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.332 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`ясненя судом права, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили угоду затвердити.

Крім того захисником ОСОБА_5 який являється заставодавцем було в судовому засіданні заявлено клопотання про звернення коштів внесених заставодавцем в якості застави в дохід держави з призначенням платежу на допомогу ЗСУ.

Дане клопотання просив задовольнити обвинувачений ОСОБА_4 ..

Інші учасники кримінального провадження не заперечували протии задоволення данного клопотання.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч.3 ст. 332 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання своєї вини, вчинення злочину вперше, наявність міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні, співпраця з органом досудового слідства шляхом надання детальних показань, ініціювання питання про перерахування частини суми застави на потреби ЗСУ.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, добровільно співпрацює зі слідством шляхом надання детальних показань, раніше не судимий, що на думку суду істотно знижує ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого та дає підстави вважати, що його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе шляхом призначення основного покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України.

З урахуванням вказаних обставин та наявністю кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.69 КК України можливо призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції передбаченої ч. 3 ст. 332 КК України, а саме призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Також, з урахуваннями тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням. Крім того, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку з відсутністю в інкримінованому обвинуваченні кваліфікуючої ознаки «вчинене службовою особою з використанням службового становища».

В умовах воєнного стану, збройної агресії та проведення бойових дій на території України, необхідності забезпечення наповнення державного бюджету України перерахування обвинуваченим суми застави на потреби ЗСУ, що забезпечить досягнення завдань Кримінального Кодексу України, які полягають у забезпечення прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства. У зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 липня 2023 року про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000025 від 13.01.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ст.332 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Запобіжний захід заставу - грошові кошти, внесенні заставодавцем ОСОБА_5

у розмірі 40 (сорока) розмірів пожиточного мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч 360 гривень) внесені ним в якості застави за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до квитанції № 2 та сплачені через відділення АТ « Державний ощадний банк України » від 16.03.2023 року на рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області на підставі ухвали слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.03.2023 року - звернути в дохід держави, шляхом перерахування Національному банку України (МФО300001, Рахунок № UA0992708, Код , Отримувач: Національний банк України, Призначення платежу: допомога ЗСУ ).

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_10