Справа №705/2078/23
1-кп/705/957/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04.11.2022 близько 11 години 00 хвилин, спільно з особою, відносно якої досудове розслідування проведено в іншому кримінальному провадженні, рухаючись вулицею Тепличною в м. Умань, Черкаської області, в напрямку до території ПрАТ «Уманьферммаш», проходячи повз залізничну колію помітили металеві комплектуючі до вказаної залізничної колії, якими вирішили заволодіти. З цією метою ОСОБА_7 та особа, відносно якої досудове розслідування проведено в іншому кримінальному провадженні, пішли до розташованого неподалік будівельного магазину, де придбали мішки та рукавиці, взяли із собою тачку та повернулися до залізничної колії, де під час запровадженого на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, із 05 години 30 хвилин 23.08.202 строком на 90 діб, що затверджений Законом України № 25000-ІХ, з метою таємного викрадення чужого майна, помістили до мішка підкладку КБ-50 2 шт., балансова вартість одної становить 104 гривні 25 копійок, перевідної тяги на СП № 154 1 шт., балансова вартість становить 121 гривня 50 копійок, болтів закладних в зборі 4 шт., балансова вартість одного становить 44,25 грн., башмака Р-50 - 1 шт., балансова вартість становить 81 гривня 00 копійок, болта клемного в зборі 1 шт., балансова вартість становить 13 гривень 21 копійка, всього на суму 601 гривня 21 копійка, що належить АТ «Українська залізниця», однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були помічені на місці вчинення злочину працівниками поліції Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Такі дії ОСОБА_4 містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

З урахуванням характеру психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, проведеної стосовно ОСОБА_4 , допит особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, під час судового розгляду не здійснювався.

З урахуванням характеру психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, проведеної щодо ОСОБА_8 , під час судового розгляду не здійснювався.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння підтверджуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що при патрулюванні по місту Умані Черкаської області, близько 13 години побачили на залізничній колії підозрілих осіб до яких підійшли. На місці встановили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 займалися демонтажем залізничних колій, демонтовані деталі складали у мішки, що лежали поруч. У зв`язку з цим була викликана оперативна група та проведено огляд місця події, допитано свідків та причетних до кримінального правопорушення осіб;

- рапортом працівника поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 04.11.2022, згідно якого 04.11.2022 о 12.56 год. за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Теплична, 23, на з/д путях було затримано двох осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які викрадали метал;

- рапортом інспектора ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 , згідно якого за матеріла ЄО № 15875 від 04.11.2022, по факту крадіжки металевих деталей на залізничній колії по вулиці Тепличній, встановлено, що у вказаному випадку вбачаються відомості кримінального характеру;

- протоколом огляду події від 04.11.2022 проведеного у період з 13.20 год. до 13.35 год.;

- заявою представників АТ «Укрзалізниця» від 04.11.2022 про прийняття мір по визначенню винних у скоєнні розкрадання майна та порушення кримінального провадження;

- заявою ОСОБА_11 від 09.11.2022 про долучення письмових доказів, підтверджуючих факт придбання знаряддя для вчинення крадіжки металу заявником та ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду предметів від 09.11.2022, вилучених під час проведення огляду місця події 04.11.2022 в період часу з 13.20 год. по 13.35 год., за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Теплична, на території залізничних колій, проведеного в приміщенні службового кабінету № 6 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області;

- постановою старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про зміну кваліфікації по вказаному кримінальному правопорушенню;

- висновком судово-психіатричного експерта № 132 від 15.03.2023, у відповідності до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованого йому правопорушення, та по теперішній час (на день проведення експертизи), страждав та страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, актуальною галюцинаторно-маячною (параноїдною) симптоматикою, психопатоподібними формами поведінки, що ускладнюється на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на виявлені у ОСОБА_4 психопатологічні феномени, зокрема, актуальну галюцинаторно-маячну симптоматику в межах шизофренічного процесу, враховуючи тривало існуючі, виражені психопатоподібні форми поведінки, які ускладнюються вживанням канабіноїдів, враховуючи низьку ефективність психіатричного супроводу за місцем проживання та характеризуючі його дані, ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує поміщення у спеціальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За встановлених обставин суд, керуючись законом, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним поза будь-яким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 підтримав та не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням до медичного закладу з надання психіатричної допомоги.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку захисника та не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами за рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При вирішення питання чи слід застосовувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до ст.12 КК України підпадає під ознаки незавершеного тяжкого злочину.

Також суд враховує особу ОСОБА_4 , стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема те, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря-психіатра з 10.02.2010 року з діагнозом: розлад адаптації з порушенням емоцій та поведінки, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Так, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 132 проведеної 15.03.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує поміщення у спеціальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, тому до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення психічні розлади були виражені та обмежували його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на власність, мало місце і вчинене в стані неосудності ОСОБА_4 , який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить певну небезпеку для суспільства, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 393, 395, 503-516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Речові докази: рюкзак (портфель) з інструментами; металеву тачку; два поліпропіленові мішки білого кольору, у яких знаходилися перевідна тяга на СП № 154; башмак Р-50; підкладка КБ-50, до якої прикріплений болт в зборі; підкладка КБ-50; металеві болти довжиною 21 см, в кількості 3 штуки, на двох з яких прикріплені гайки та кільця, - залишити у камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0001307 від 13.10.2022.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1