Справа № 283/912/22
Провадження №1-кп/283/52/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині кримінальне провадження, внесене 25.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владівка Малинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , (на обліку як внутрішньо переміщена особа), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не судимого, непрацюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Так, 28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) в.путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.гі. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення,та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія рф продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідально до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Після початку повномаштабного вторгнення збройних сил російської федерації 24.02.2022 до держави України, громадянин України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.03.2022 року близько 13 години перебуваючи в публічному місці, по АДРЕСА_1 , у присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , голосно (емоційно) виражався та публічно заперечував здійснення збройної агресії (війни російської федерації проти України, зокрема зазначив, що ніякої війни між Україною та російською федерацією немає, а лише спеціальна військова операція, обстріли на території України здійснюють військовослужбовці Збройних Сил України, а не збройні сили російської федерації, а також закликав до підтримки рішень та дій держави - агресора (російської федерації), а саме: що найближчим часом українську владу замінить російська влада, яка скрізь наведе порядок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що з ОСОБА_5 проживають в одному селі, є сусідами. 20.03.2022 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 спілкувались біля магазину в центрі села, до них підійшов ОСОБА_5 , почав емоційно виражатися та публічно заперечувати воєнні дії російської федерації проти України, казав, що ніякої війни між Україною та російською федерацією немає, а лише спеціальна військова операція, обстріли на території України здійснюють військовослужбовці Збройних Сил України, а не збройні сили російської федерації, закликав до підтримки дій російської федерації, переконував, що найближчим часом українську владу замінить російська влада, путін скрізь наведе порядок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що знайомий з ОСОБА_5 , 20.03.2022 року, вдень були обстріли в місцевості, він з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , біля магазину зустріли ОСОБА_5 , який йшов їм на зустріч, привітались. ОСОБА_5 їм сказав, що це українці самі себе обстрілюють, ЗСУ по своїх стріляють, прийде путін і наведе порядок. ОСОБА_5 був збужений, емоційний, жестикулював, він намагався запевнити, що говорить правду, розмова тривала хвилин 30. Чи був ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння сказати не може, після розмови розійшлись, зателефонували в службу безпеки і повідомили про розмову. Свідок повідомив, що він проживає в м. Києві, приїхав на дачу і проживав у с. Владівка з сім`єю з кінця лютого, до початку війни приїздив в село часто, декілька разів спілкувався з ОСОБА_5 , вітались. Свідок перебував в територіальній обороні. ОСОБА_8 , в цей же день коли відбулась розмова, зателефонував та повідомив СБУ, працівники СБУ приїхали в село, вони спілкувались з працівниками СБУ, покази оформляли протокольно працівниками прокуратури та СБУ. Зафіксовані покази він перечитував і підписував особисто. В центрі села під час спілкування було ще декілька чоловіків. Війну ОСОБА_5 називав спецоперацією, казав що прийде путін і наведе порядок, що вони в свій час посиділи в підвалі, а тепер нам прийдеться посидіти, заперечував що йде війна, переконував що росія не воює проти України. Спілкувався ОСОБА_5 суржиком і російською мовою. Свідок сказав йому, що він каже не правду, вони пояснювали йому, що росія прийшла з війною в Україну.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що 20.03.2022 року в центрі села Владівка, близько першої години дня, він з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стояли та спілкувались, підійшов ОСОБА_5 , між ними відбулась розмова. ОСОБА_5 казав речі неприпустимі, а саме що в 2014 році їх бомбили, зараз ваша черга, що не війна йде, а спецоперація, казав що бомблять українців українці, а не росіяни. Пояснив, що він з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були на чергуванні, відбувались бойові дії. ОСОБА_5 був емоційним, жестикулював, намагався переконати присутніх в своїх словах, ознак сп`яніння у ОСОБА_5 не було. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були поруч, спілкувались, це відбувалось в центрі села Владівка на вул. Шевченка. Окрім них, чи хтось ще підходив не пам`ятає. Раніше він з ОСОБА_5 спілкувався і чув від останнього аналогічні вислови. Після події сповіщено було СБУ, давали їм свідчення, проводився слідчий експеримент. Того дня розмова тривала до 10 хвилин, інших людей поблизу не було.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, заперечив вчинення ним дій, які інкримінуються стороною обвинувачення. Пояснив, що народився та наразі проживає в с. Владівка Малинського району, раніше проживав в м. Первомайськ Луганської області. Вину не визнає, оскільки не казав того, що йому інкримінують. З 24.02.2022 року нікуди не виходив, не спілкувався з свідками. З свідком ОСОБА_8 , його сусідом, був раніше конфлікт. Вважає, що у свідків неприязне відношення до нього. Вперше працівники служби безпеки приїхали в квітні, перевірили ноутбук, оглянули будинок, він давав пояснення, працівники служи безпеки між собою проговорили, що це хибний виклик. В травні був обшук, який фіксували на відеокамеру. В березні також нікуди не ходив, свідків не зустрічав. Вважає, що свідків підкупили.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_5 , зазначивши, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому діяння. Пояснила, що 15.03.2022 року внесено зміни в КПК України, а саме внесено статтю, якою передбачена відповідальність за колобораційну діяльність. Вважає, що оскільки справ такої кваліфікації не було в Житомирському районі, то кримінальне провадження виникло для статистики по області. Єдині докази у справі - це покази свідків. Зазначила, що перед судовим засіданням свідку ОСОБА_8 прокурор розказував, що які свідчення потрібно давати в засіданні. Свідки точної дати події не пам`ятають. Із свідком ОСОБА_8 у ОСОБА_5 неприязні стосунки, решту свідків обвинувачений не знає. Свідок ОСОБА_9 показав, що розмова тривала близько 30 хв., ОСОБА_7 сказав, що розмова тривала близько 5 хв., що події мали місце саме двадцятого числа свідок ОСОБА_7 не підтвердив, перша інформація про подію з`явилась в квітні місяці, покази свідків різняться, свідок ОСОБА_9 сказав, що подія була за тиждень до розгрому військомату, а це відбулось 06 березня 2022. Слідство обмежилось показами свідків, перші покази свідків від 15.04.2022, перша інформація з`явилась у квітні місяці.

Захисник просить суд визнати слідчий експеримент недопустимим доказом відповідно до ст. 240 КК України, оскільки всі моменти події слідчим не встановлювались, свідки повторили те, що відбувалось при допиті свідків. Слідчий експеримент і всі процесуальні документи просить визнати недопустимими доказами у справі. Підзахисний все життя добросовісно працював на державу, працював на шахті на благо України, у 2014 році повернувся в Україну, хоч у нього була можливість виїхати до росії, вважає себе українцем. Єдина провина підзахисного, що люди погано сприймають людей зі Східної України. Вважає, що потрібен був показник по колабораційним справам, а тому, про нього згадали. Просить суд врахувати, що покази свідків неправдиві, обвинувачений висловив свою думку, свідків він не знає, ніколи не спілкувалися, версія покладена в основу кримінального провадження нічим не підтверджена.

Суд звертає увагу сторони захисту, що невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність.

Суд зауважує, що якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 95 КПК України.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказами протоколів проведення слідчих експериментів на інших процесуальних документів, що складені під час та після проведення таких експериментів.

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться наступними доказами.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , від 22.05.2022 року, який проводився в с. Владівка, з 15 год. 37 хв. до 16 год.05 хв. вбачається, що проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 , відбувалось за участі працівника СБУ в Житомирській області ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із застосуванням відеофіксації на камеру. Слідчим експериментом встановлено, що свідкові ОСОБА_9 запропоновано провести слідчий експеримент з приводу колабораційних дій ОСОБА_5 , на дану пропозицію свідок погодився. Слідчий експеримент проводився в АДРЕСА_1 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 розповів та вказав, що десь 20.03.2022 року, близько 13 години, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знаходились на вул. Шевченка в с. Владівка Коростенського району Житомирської області, в цей момент до них підійшов ОСОБА_16 та між ними зав`язалась розмова з приводу війни, що відбувається на Україні, ОСОБА_17 став заперечувати війну та стверджував, що ніякої війни немає між Україною та росією, а лише спеціальна операція яку здійснює росія на території України, доводив, що це не росія стріляє по наших містах, а військові ЗСУ стріляють по наших містах. Також говорив, що прийдуть їхні і наведуть тут порядок. Протокол проведення слідчого експерименту підписаний учасниками слідчого експерименту та присутніми понятими, слідчий експеримент проведений начальником СД ВП №1 (а.с.54,55).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , від 22.05.2022 року, який проводився в с. Владівка, з 17 год. 20 хв. до 17 год.55 хв. вбачається, що проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 , відбувалось за участі працівника СБУ в Житомирській області ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із застосуванням відеофіксації на камеру. Слідчим експериментом встановлено, що свідкові ОСОБА_7 запропоновано провести слідчий експеримент з приводу колабораційних дій ОСОБА_5 , на дану пропозицію свідок погодився. Слідчий експеримент проводився в АДРЕСА_1 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 розповів та вказав, що десь 20.03.2022 року, близько 13 години, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_18 перебували в с. Владівка Коростенського району Житомирської області, в цей момент до них підійшов ОСОБА_16 та між ними зав`язалась розмова з приводу війни, що зараз відбувається в Україні, зі слів свідка, ОСОБА_16 став заперечувати про дану війну, говорив та стверджував, що ніякої війни немає між Україною та російською федерацією, а лише спеціальна операція яку проводить росія на території України. Також ОСОБА_16 стверджував, що скоро в селі Владівка зміниться влада та буде проросійська, також говорив, що нібито вони з сім`єю сиділи в підвалах в Луганській області, треба щоб і ми прожили і відчули на собі. Протокол проведення слідчого експерименту підписаний учасниками слідчого експерименту та присутніми понятими, слідчий експеримент проведений начальником СД ВП №1 (а.с.69,70).

Даними протоколу проведення слідчого експериментуза участі свідка ОСОБА_8 , від 22.05.2022 року, який проводився в с. Владівка, з 16 год. 20 хв. до 16 год.50 хв. вбачається, що проведення слідчого експерименту, з свідком ОСОБА_8 , відбувалось за участі працівника СБУ в Житомирській області ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із застосуванням відео фіксації на камеру. Слідчим експериментом встановлено, що свідкові ОСОБА_8 запропоновано провести слідчий експеримент з приводу колабораційних дій ОСОБА_5 , на дану пропозицію свідок погодився. Слідчий експеримент проводився в АДРЕСА_1 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 розповів та вказав, що десь 20.03.2022 року, близько 13 години він разом зі своїми знайомими ОСОБА_18 та ОСОБА_15 перебували в с. Владівка Коростенського району Житомирської області, до них підійшов ОСОБА_16 та між ними зав`язалась розмова з приводу війни, що зараз відбувається в Україні, ОСОБА_16 почав стверджувати, що ніякої війни не має між Україною та російською федерацією, що це лише спеціальна операція на території України, яку проводить російська федерація, також ОСОБА_16 стверджував, що обстріли здійснюють на території України військовослужбовці ЗСУ, а не російська федерація, що він колись сидів у підвалах тепер і їх черга, розповідав, що скоро зміниться влада в селі. Протокол проведення слідчого експерименту підписаний учасниками слідчого експерименту та присутніми понятими, слідчий експеримент проведений начальником СД ВП №1 (а.с.74,75).

У судовому засіданні досліджено характеризуючи матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: довідку виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області від 21.04.2022 № 157, в якій зазначено, що ОСОБА_5 , спокійний, врівноважений, з односельчанами підтримує добросусідські відносини, алкоголем не зловживає ( а.с.67).

Згідно довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області від 27.04.2022 № 175, ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 (а.с.68).

Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується медичним заключенням (а.с.59).

Згідно вимоги про судимості вбачається, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.60).

Обставини викладені в обвинувальному акті щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення повністю підтверджені показаннями свідків та письмовими доказами по справі, які узгоджені між собою.

Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів, суд враховує дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, а тому приходить до висновку про належність і допустимість доказів, якими підтверджено обставини, викладені в обвинувальному акті.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду.

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується показами свідків, згідно яких міститься заперечення ОСОБА_5 здійснення збройної агресії росії проти України та заклики до підтримки рішень та дій держави - агресора (російської федерації), спрямованих проти суверенітету та територіальної цілісності України, а також висловлювання, що відображають зневажливе ставлення до представників ЗСУ, які захищають незалежність і суверенітет своєї Держави.

Покази допитаних свідків є послідовними, судом не встановлено підстав, які б вказували на те, що покази є неправдивими чи допитані особи обмовляють обвинуваченого.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України.

Доводи обвинуваченого щодо заперечення своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене діяння, оскільки інші досліджені в ході судового розгляду справи докази свідчать про обґрунтованість пред`явленого прокурором обвинувачення.

Суд враховує, що відповідальність за ч. 1 ст. 111-1 КК передбачається за дії у вигляді публічних висловлювань заперечень або закликів в одній із таких форм: публічне заперечення здійснення збройної агресії проти України; публічне заперечення встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України; публічні заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; публічні заклики до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та(або) окупаційною адміністрацією держави-агресора; публічні заклики до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Склад кримінального правопорушення є формальним, і не передбачає настання обов`язкових шкідливих наслідків таких діянь.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як умисні дії, які виразилися у публічних запереченнях громадянином України здійснення збройної агресії проти України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, згідно яких особі, який вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-1 КК України, є кримінальним проступком.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 та 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд бере до уваги характер суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_5 в умовах воєнного стану. На час події вже тривала повномасштабна збройна агресія рф проти України, на всій території України здійснювались масовані ракетні обстріли, від російської зброї гинули люди, знищувалась інфраструктура країни, майно громадян України, в тому числі на території територіальної громади, де проживає ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного вище, з огляду на обставини скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, враховуючи санкцію даної статті, яка передбачає лише один вид покарання - позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, суд при цьому приймає до уваги, що під час воєнного стану, в умовах тривалої збройної агресії зі сторони російської федерації, ОСОБА_5 публічно заперечував здійснення збройної агресії (війни російської федерації проти України, зокрема зазначив, що ніякої війни між Україною та російською федерацією немає, а лише спеціальна військова операція, обстріли на території України здійснюють військовослужбовці Збройних Сил України, а не збройні сили російської федерації, а також закликав до підтримки рішень та дій держави - агресора (російської федерації), а саме: що найближчим часом українську владу замінить російська влада, яка скрізь наведе порядок, а тому, з урахуванням запропонованої прокурором міри покарання, суд призначає покарання обвинуваченому у межах санкції ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах держаної влади та місцевого самоврядування, будь яких державних структурах та організаціях.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, в органах державної влади та місцевого самоврядування, будь яких державних структурах та організаціях строком на 10 (десять) років.

Речові докази: DVD-R диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1