Номер провадження:1-кп/521/1691/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисинка-адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000765 від 12.11.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горі Республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 11.11.2022 року о 22.49 годин, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись неподалік службового автомобіля інспекторів поліції, поряд з яким перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , маючи на меті уникнення притягнення до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, усвідомлюючи, що працівники поліції, які перебували у форменому одязі, є службовими особами та знаходяться при виконанні службових обов`язків, до яких входять виявлення, припинення адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівником поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході спілкування, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, неодноразово висловлював працівнику поліції ОСОБА_7 пряму словесну пропозицію надати йому неправомірну вигоду, за невжиття заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, 11.11.2022, приблизно о 22.39. годин за адресою: м. Одеса, вул.Болгарська, 64, лейтенантом поліції ОСОБА_8 та старшим лейтенантом ОСОБА_7 зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 з підстав можливої несправності транспортного засобу, яка виражалась в зміщенні траєкторії під час руху автомобіля в дорожній смузі.

У подальшому 11.11.2022 року о 22.40. годин під час спілкування з водієм транспортного засобу « НОМЕР_2 » д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 лейтенантом поліції ОСОБА_8 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія, а саме: загальмована реакція, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та запропонували ОСОБА_4 пройти, у встановленому законом порядку, огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також ОСОБА_7 роз`яснив порядок проходження огляду, як з використанням спеціальних технічних засобів, так і у відповідних закладах охорони здоров`я, однак ОСОБА_4 відмовився від проходження тесту та огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Перебуваючи в форменому одязі (однострій поліцейських), поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звернулися до ОСОБА_4 назвавши свої прізвища, посади, спеціальні звання та пред`явили свої службові посвідчення співробітників поліції та повідомили, що згідно ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" ведеться відеофіксація і всі дії та слова будуть зафіксовані на відеозапис нагрудної камери, з метою оформлення матеріалів для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП.

У цей же час у ОСОБА_4 , який усвідомлював наслідки його притягнення до адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення нею дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме невжиття заходів для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

Надалі, 11.11.2022 року о 22:49 годин ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи на меті уникнення притягнення до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, усвідомлюючи, що працівники поліції перебувають у форменому одязі, є службовими особами та знаходяться при виконанні службових обов`язків, не звертаючи уваги на попередження працівника поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході спілкування, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 неодноразово висловив ОСОБА_7 пряму словесну пропозицію надати неправомірної вигоди у розмірі 100 Євро (що станом на 11.11.2022 року у відповідності до курсу НБУ становило 3638 гривень), за невжиття заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 продовжив звертатись до інспектора поліції з пропозицією надання неправомірної винагороди за невчинення відповідних дій стосовно нього, а саме - не складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП., при цьому знову запропонував ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 200 Євро (що станом на 11.11.2022 року у відповідності до курсу НБУ становило 7 276 гривень).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

30.11.2022 року між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч.3 ст.424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.3689 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжкого злочину, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника 30 листопада 2022 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК Кодексу України кваліфіковано правильно, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2022 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, одружений, працює не офіційно будівельником, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатора та лікаря-нарколога не перебуває. Негативної характеристики стосовно обвинуваченого суду не надано.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень у межах санкції зазначеної статті КК України є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 листопада 2022 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази після набрання вироком законної сили два оптичних носія інформації DVD-R з відеозаписами залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1