справа № 208/6696/21
№ провадження 1-кп/208/162/23
ВИРОК

Іменем України

27 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000040 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, зареєстрованої та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 19.00 годині 19.03.2019 року, неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітньою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якості гостей перебували у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 .

Перебуваючи в приміщенні холу вказаного будинку, ОСОБА_11 помітила належну ОСОБА_10 жіночу сумку, і в неї виник злочинний умисел, спрямований на викрадення з неї будь-якого цінного чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_12 всередині сумки виявила гаманець належний ОСОБА_13 , Відкривши гаманець ОСОБА_12 виявила в ній належнй ОСОБА_13 пластикову платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , а також аркуш паперу із чотиризначним цифровим кодом доступу до цієї платіжної картки.

Платіжна картка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, тобто є офіційним документом.

Не виявивши іншого цінного майна, ОСОБА_12 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, діючи таємно, з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого викрадення грошових коштів з рахунку ОСОБА_13 , зазначену пластикову платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» та аркуш паперу із чотиризначним цифровим кодом доступу до платіжної картки викрала, після чого передала її на зберігання неповнолітній ОСОБА_14 , повідомивши при цьому останній про вчинене викрадення платіжної картки та необхідність залишення місця вчинення кримінального правопорушення.

19.03.2019 року, заволодівши викраденим офіційним документом, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, та в цей же день, в період часу з 19.00 год. 21.18 годині, перебуваючи на території міста Кам`янське, вступили між собою в попередню злочинну змову спрямовану на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку Ковалевської в АТ КБ «ПриватБанк»

В період часу з 21:18 год. до 21.20 години, перебуваючи біля банкомату «Приватбанк», який розташований у буд. № 37/16 по просп. Василя Стуса в м. Кам`янське, об`єднані єдиним злочинним умислом, заздалегідь розподіливши роль кожного у реалізації плану вчинення злочину, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , використовуючи вказаний банкомат «Приватбанк», шляхом здійснення трьох транзакцій із використанням вказаної платіжної картки та коду - доступу вказаної платіжної картки, таємно викрали з неї грошові кошти в загальній сумі 2 500 грн., належні потерпілій ОСОБА_13 , а саме, діючи згідно відведеної їй ролі в реалізації вчинення злочину, ОСОБА_12 безпосередньо здійснювала маніпуляції із використанням платіжної картки та банкомату, спрямовані на отримання доступу до рахунку та отримання готівки з банкомату, а ОСОБА_14 , діючи згідно відведеної їй ролі в реалізації плану вчинення злочину, перебуваючи поряд, спостерігала за обстановкою, з метою попередження ОСОБА_12 про можливі зміни в обстановці, які б могли перешкодити доведенню злочину до кінця.

Отримавши грошові кошти, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, а грошовими коштами, які належать ОСОБА_13 , розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачувана ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочинів при викладених в обвинувальному акті обставинах, визнала повністю та пояснила наступне. Обвинувачена ОСОБА_14 її подруга, неприязних стосунків з нею не має. До описаних в обвинуваченні подій, з потерпілою ОСОБА_13 знайома не була.

17.03.2021 року вона посварилася з батьками та пішла з дому. Зустріла ОСОБА_14 , яка теж посварилася з батьками. Вирішили знайти місце де переночувати. Зателефонувала до знайомої, як дала адресу ОСОБА_13 . Зателефонувала до останньої та дала згоду на ночівлю в неї вдома. 19.03.2021 року їй зателефонував знайомий та повідомив про необхідність залишити будівлю ОСОБА_13 . Це було пов`язано з тим, що онук ОСОБА_13 начебто мав на них «види» як на жінок. На проїзд грошей вних не було. Вона вирішила викрасти з будинку де вони перебували трохи грошей, і з цією метою, виявивши сумку, відкрила її та витягла гаманець. Грошей в гаманці не було. Побачила банківські картки та папір з кодами до них. Банківські картки вона викрала, та пішла до кімнати де перебувала ОСОБА_12 . Показала той викрадені картки. У кого вони далі перебували, не пам`ятає. Разом з ОСОБА_12 перейшли до ТЦ «Україна», де в банкомату біля ломбарду зняли гроші в сумі 2 500 гривень, стільки було на балансі. Залишок коштів становив 20 гривень, який вони витратили на чай. Банківську карту в подальшому викинули. На викрадені гроші зняли номер в готелі «Борисфен», де переночували. Всі гроші витратили. Вона повністю визнає свою вину і щиро кається у скоєному. Їй дуже соромно за вчинене.

В судовому засіданні обвинувачувана ОСОБА_14 свою вину при викладених в обвинувальному акті обставинах визнала повністю та пояснила наступне.

Раніше с ОСОБА_12 відносини були дружні. Потерпілу раніше не знала.

Ввечері 17.03.2021 року вона посварилася з батьками. Зустрілась з ОСОБА_12 . Через знайомого, знайшли адресу та прийшли до потерпілої ОСОБА_13 , щоб переночувати. Сумки у потерпілої не бачила. 19.03.2021 року зателефонував знайомий та повідомив, що треба уходити з будівлі потерпілої, так як онук останньої хоче з ними «розважитися» ОСОБА_12 часто виходила з кімнати, куди саме, вона не знає. Потім ОСОБА_12 зайшла до кімнати де вони перебували, показала дві банківські картки та сказала, що знайшла їх в чужій сумці. Вона зрозуміла, що ОСОБА_12 їх викрала. Вони зібралися та пішли. Біля ТЦ «Україна», з банкомату біля ломбарду, разом з ОСОБА_12 зняли з викраденої карточки гроші в сумі 2 500 гривен. За отримані гроші зняли номер та переночували в готелі «Борисфен» Грошима розпоряджалась ОСОБА_12 .

Повністю визнає свою вину та щиро кається у скоєному. Її батьки повернули потерпілій частину викрадених грошей.

Окрім повного визнання ОСОБА_12 та ОСОБА_14 своєї вини у пред`явленому їм обвинуваченні, вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні:

- витягом з ЄРДР від 27.03.2021 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 185 КК України, з фабулою про звернення ОСОБА_10 , що за її місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_5 невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку банківської картки, з якої в подальшому зняла грошові кошти у сумі 2 500 гривень (т.2 а.с. 1, 58);

- витягом з ЄРДР від 19.07.2021 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 357 КК України, з фабулою про звернення ОСОБА_10 , який повідомила органи поліції, що за її місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_5 невстановлена особа викрала пластикову картку «Приватбанк» за допомогою якої заволоділа майном, що належить ОСОБА_10 завдавши матеріального збитку на суму 2 500 гривень (т.2 а.с 73);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_10 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 11, 15,16);

- протоколом огляду місця події від 26.03.2021 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.с. 19-20);

- довідкою руху коштів по банківській картці потерпілої, яка свідчить про зняття з неї в період 21:18 год. до 21.20 години 19.03.2021 року, грошових коштів в сумі 2 500 гривень, речовим доказом по справі - CD-R диском з інформацією щодо руху коштів за розрахунковим рахунком на ім`я ОСОБА_10 (т.2 а.с. 27-28, 49);

- протоколом огляду оптичного диску, на якому мається інформація щодо руху коштів за розрахунковим рахунком ОСОБА_10 , з додатками фото з банкомату (т.2 а.с. 122-127).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2021 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_12 , як дівчину, яка з іншою дівчиною знаходилися 19.03.2021 року за адресою її мешкання: АДРЕСА_5 та після їх уходу вона помітила відсутність банківської картки, а згодом зняття суми 2500 гривень та фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 61-63);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2021 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_14 , як дівчину, яка з іншою дівчиною знаходилися 19.03.2021 року за адресою її мешкання: АДРЕСА_5 та після їх уходу вона помітила відсутність банківської картки, а згодом зняття суми 2500 гривень та фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 61-63);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_14 , як дівчину, яка з іншою дівчиною знаходилися 19.03.2021 року за адресою його мешкання: АДРЕСА_5 та після їх уходу, ОСОБА_10 помітила відсутність банківської картки, а згодом зняття суми 2 500 гривень, фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 64-66);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_12 , як дівчину, яка з іншою дівчиною знаходилися 19.03.2021 року за адресою його мешкання: АДРЕСА_5 та після їх уходу, ОСОБА_10 помітила відсутність банківської картки, а згодом зняття суми 2 500 гривень, фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 67-71);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 року, згідно якого неповнолітня ОСОБА_12 в присутності захисника, педагога та законного представника пояснила, що 17.03.2021 року після конфлікту з матір`ю вона зустрілась зі своєю подругою ОСОБА_6 , яка також посварилась з рідними та втекла з дому. Їм ніде було переночувати то вони вирішили продзвонити своїх друзів і попроситися переночувати. Того ж дня вони здзвонилися з хлопцем на ім`я ОСОБА_16 який погодився їх пустити переночувати. Вони приїхали на адресу АДРЕСА_4 і ОСОБА_16 їх поселив в себе у будинку в окремій кімнаті. Вдома також знаходилась бабця ОСОБА_16 , жінка на ім`я ОСОБА_17 . Пробувши декілька днів вона помітила на вішалці сумку жінки, заглянувши до якої в гаманці знайшла дві картки банку «Приватбанк» та два папери з пін кодами. Взявши вищевказані картки та коди, вона пішла до кімнати де знаходилась ОСОБА_6 , і показала їй картки та пін коди. ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_4 , викрасти картки і зняти гроші і ворна на це погодилась. В подальшому ОСОБА_6 поклала дві пластикові картки з пін кодами до своєї сумки. 19.03.2021 року о 17.00 годині вони зібрали свої речі та пішли. Направились до банкомату який розташований біля клубу «Україна» по пр. Василя Стуса 37/16 у м. Кам`янське. ОСОБА_6 дістала із своєї сумки дві пластикові картки банку «Приватбанк» з пін кодами та передала їй. Вона вставила до банкомату першу картку та набрала пін код який підійшов і вона тричі зняла кошти - два рази по 1000 гривень, а один раз 500 гривень. Потім вона вставила другу картку та набрала інший пін код, який не підійшов, після чого вона вийняла картку та одразу викинула. Потім вона з ОСОБА_18 поділили гроші порівну по 1250 гривень і поїхали на них гуляти. Фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 108-114);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_6 , як дівчину, яка разом з нею знаходилися 19.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_5 , фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 119-120)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинувачених в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а їх умисні дії вірно кваліфіковано:

- ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В першому абзаці тексту обвинувального акту судом виправляється очевидна описка в даті вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення передбаченого ст. 357 ч.1 КК України 19.03.2019 року, та зазначається вірну дату його вчинення 19.03.2021 року.

Обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_12 , суд вважає визнання своєї вини та щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд вважає визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування частини завданої злочином шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_14 , судом не встановлено.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Міра покарання встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, кількості епізодів злочинної діяльності кожного з обвинувачених, їх ролі у вчиненні злочину як співучасниками, відшкодування завданої шкоди, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту.

Згідно досудової доповіді про неповнолітню обвинувачену ОСОБА_12 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній. Її виправлення без позбавлення чи обмеження волі можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_12 встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Стосунки в сім`ї є напруженими.

За місцем колишнього навчання ОСОБА_12 характеризується негативно.

На час розгляду справи ОСОБА_12 досягла повноліття.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_12 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, скарг на її поведінку за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, вину визнала, враховує обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин які б його обтяжували, принцип його індивідуалізації.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_12 можливе шляхом призначення їй остаточної міри покарання з застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, в межах санкції за вчинені кримінальні правопорушення, з встановленням строку випробування.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчиненням нових злочинів.

Згідно досудової доповіді про неповнолітню обвинувачену ОСОБА_14 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як низький. Її виправлення без позбавлення чи обмеження волі можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_14 встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Стосунки в сім`ї є доброзичливими.

За місцем колишнього навчання ОСОБА_14 характеризується позитивно.

На час розгляду справи ОСОБА_14 не досягла повноліття.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_14 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, вину визнала, враховує обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин які б його обтяжували, принцип його індивідуалізації, та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 виду заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч.2 ст . 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те,що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб,які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч.2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_14 суд враховує особу неповнолітньої, яка позитивно характеризуються за місцем навчання та проживання, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, як і на теперішній час, не досягнула 18 років, тобто не досягла повноліття.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, те, що ОСОБА_14 щиро розкаялася у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в службі у справах дітей, як така, що знаходиться в складних життєвих обставинах, не перебуває, враховує, що згідно з висновком досудової доповіді виправлення ОСОБА_14 можливе без позбавлення або обмеження її волі, і вона не становить небезпеки для суспільства.

Крім того, суд враховує умови життя та виховання неповнолітньої, вплив дорослих, рівень розвитку, відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається та жалкує про вчинене.

Суд вважає, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки, неповнолітня ОСОБА_14 на момент ухвалення вироку не потребує застосування покарання, і до неї необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_19 .

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

- за ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 104, 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та відповідно до ч.1 ст. 105 КК України звільнити її від покарання, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру передбачені п. п. 1 та 3 ч.2 ст. 105 зазначеного Кодексу у вигляді застереження та передачі під нагляд матері - ОСОБА_19 , строком на один рік.

Контроль за виконанням ухвали про застосування примусового заходу покласти на службу у справах дітей за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_6 .

Речові докази по справі - CD-R диск з інформацією щодо руху коштів за розрахунковим рахунком на ім`я ОСОБА_10 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при справі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1