Провадження № 1-кп/369/328/23
В И Р О К

іменем України

08.02.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000502 від 02.07.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та працює фізичною особою підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

02.07.2019 року о 17.50 водій ОСОБА_11 , керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «TITAN TS3RPB», д/н НОМЕР_3 , рухаючись автодорогою сполученням «Київ Чоп» в напрямку м. Чоп, на 30 кілометрі (в межах Києво-Святошинського району Київської області), виконуючи розворот в сторону м. Києва, в порушення вимог п. 1.5 та пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України), відповідно до яких: п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив злочинну самовпевненість, не був уважним до дорожньої обстановки, порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.10.4 ПДР України, відповідно до якого «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот», при цьому, відповідно до абзацу 23 пункту 1.10 ПДР України «дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або н відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість), не надав перевагу в русі, чим створив аварійну ситуацію та небезпеку для руху водію автомобіля марки «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку автодорогою «Київ-Чоп» в напрямку м. Києва, в результаті чого відбулось зіткнення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_12 з напівпричепом автопоїзду під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, а пасажир автомобіля «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 213/Д/504тр від 25.09.2019 року смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої травми грудей, яка супроводжувалась переломами грудини та ребер, розривом та гемотампонадою серця. Закрита травма грудей відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворили від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткнення з перешкодою.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 189/Е від 25.09.2019 року ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки, струсу головного мозку, а також забійних ран лобної ділянки голови справа та правої брови, які утворились від дії тупого предмету за обставин ДТП і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_11 вимог абзацу 23 пункту 1.10, пункту 1.5, підпункту «б» пункту 2.3, пункту 10.1, пункту 10.4 Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_13 та спричиненням потерпілій ОСОБА_14 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 суду повідомив, що 02.07.2019 року, здійснюючи маневр розвороту він рухався за кермом сідлового тягача з платформою, яка була відкрита. Яскраво світило сонце. Камінський виконав розворот з дотриманням ПДР, оскільки пропустив транспортні засоби, які рухались у напрямку міста Києва, автомобіль «ВАЗ» був далеко, ОСОБА_15 розпочав розворот та вже майже коли його завершив, відбулось зіткнення в праве заднє колесо напівпричепа. Водій ВАЗу взагалі не гальмував. Для здійснення маневру повороту автопоїзда у складі сідлового тягача на напівпричепа, довжина якого складає 23 метри, необхідно більше часу, великий кут повороту, аніж для легкового автомобіля, чому водій Допіро не відреагував на таку дорожню обстановку для Камінського залишилось незрозумілим. Після зіткнення він відразу зупинився, викликав поліцію та швидку. Камінський відверто жалкував про те, що в аварії загинула жінка, проте наполягав, що зіткнення транспортних засобів відбулось не з його вини, у висунутому обвинуваченні просив виправдати.

Аналогічні обставини ДТП ОСОБА_11 пояснив під час проведення слідчого експерименту на досудовому розслідуванні (том 2 а.с. 136-137, 145-146).

Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що він не був очевидцем події, за кермом автомобіля був його батько ОСОБА_12 , в ДТП загинула матір ОСОБА_13 .

Також потерпілий ОСОБА_7 звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_11 199924 грн. моральної шкоди та 17969,75 грн. матеріальної шкоди та з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 50076 грн. моральної шкоди та 33764,97 грн. матеріальної шкоди (том 1 а.с. 39-42, 55-7) на підставі полісу № АМ/9628907.

Також ОСОБА_12 звернувся з позовом про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 150228 грн. страхового відшкодування у зв`язку зі смертю в ДТП його дружини ОСОБА_13 (том 1 а.с. 73-87).

На пред`явлені ОСОБА_7 позови до суду надійшла заява за підписом уповноваженої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про закриття провадження у зв`язку з фактичним та юридичним виконанням зобов`язань за страховим полісом № АМ/9628907, оскільки 06.05.2020 року та 12.05.2020 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_7 було укладені угоди про припинення зобов`язань переданням відступного, за яким з метою врегулювання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.07.2019 року), було перераховано 23744,97 грн. за пошкодження автомобіля «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , 9020 грн. витрат на поховання та 40076 грн. моральної шкоди, після чого сторони вважають припиненими зобов`язання Страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 9628907 від 06.11.2018 року (том 1 а.с. 129-137).

У позові про стягнення на користь ОСОБА_12 15228 грн. страхового відшкодування у зв`язку з смертю в ДТП дружини ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просила відмовити, оскільки ОСОБА_12 не надав доказів того, що він являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_13 , а також доказів, що на момент ДТП він перебував на її утриманні (том 1 а.с. 138-142).

Заявою від 16.06.2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 від позовних вимог до страхової компанії відмовились (том 1 а.с. 152).

Потерпіла ОСОБА_14 в суді пояснила, що вона не слідкувала за дорожньою обстановкою та не знає, чому відбулась дорожньо-транспортна пригода, в подальшому звернулась до суду з заявою, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності (том 1 а.с. 145).

Свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що він рухався зі швидкістю 80-90 км/год у правій смузі руху, побачив вантажівку, яка збиралась на розворот, потім за цією вантажівкою не спостерігав, виявив її вже тоді, коли вона здійснювала розворот, проте в цей момент в нього вже не було ні часу, ні відстані, щоб зупинити керований ним транспортний засіб, тому немає гальмівного шляху не зміг пояснити, стверджував, що гальмував.

Під час слідчого експерименту, проведеного 12.09.2019 року водій ОСОБА_12 вказав, що 02.07.2019 року він рухався зі швидкістю 80-85 км/год в правій смузі, в місці розвороту автомобілів в бік міста Києва виявив вантажний автомобіль, який рухався по смузі для розвороту в бік м. Києва; вантажівка почала розвертатись, він застосував екстрене гальмування та відбулось зіткнення передньою частиною його автомобіля в переднє праве колесо вантажівки. Під час проведення слідчого експерименту були проведені певні заміри, за результатами яких визначено, що за версією водія ОСОБА_12 зіткнення відбулось у правій смузі руху в бік міста Києва на відстані 1,4 метри до переривчастої лінії, яка розділяє ліву та праву смуги, а також було заміряно дугу проїзду вантажівки, яка склала 5,5 метри, а також час руху вантажного автомобіля. Також водій ОСОБА_12 вказав, що він побачив вантажівку в межах 5-7 метрів до місця розвороту (том 2 а.с. 120-121).

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що він рухався за кермом автомобіля «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_5 , йому потрібно було розвернутися в бік міста Києва, на розворот він стан за вантажівкою з причепом, водій якої стояв на розворот та пропускав автомобілі, які рухались в сторону міста Києва, коли вантажівка почала розвертатися, він побачив легковий автомобіль, який рухався в бік міста Києва та водій якого, не гальмуючи, врізався в колеса причепа вантажівки.

Аналогічні показання водій ОСОБА_16 дав під час проведення слідчого експерименту 09.09.2019 року (том 2 а.с. 139-141).

При дослідженні письмових документів з`ясовано, що відомості до ЄРДР були внесені 02.07.2019 року за повідомлення про ДТП, яка трапилась в цей день о 17.50 за участю водіїв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в якій на місці пригоди померла пасажир ОСОБА_13 , а водій ОСОБА_12 та пасажир ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження у зв`язку з чим були госпіталізовані до районної лікарні м. Боярка (том 1 а.с. 166-167).

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було зафіксовано кінцеві положення транспортних засобів після зіткнення, напрямки руху вантажівки та легковика, слідів гальмування автомобіля «ВАЗ 2111» виявлено та зафіксовано не було, пасажир ОСОБА_13 не пристебнута ременем безпеки (том 1 а.с. 172-185).

Водій ОСОБА_11 має водійський стаж з 1993 року, категорії «В», «С1», «С», СЕ» (том 1 а.с. 245). На місці ДТП було проведено його огляд на стан сп`яніння, за результатами огляду ОСОБА_11 тверезий (том 1 а.с. 186).

Спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (том 1 а.с. 188). Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_11 була застрахована на умовах полісу № АМ/962890 (том 1 а.с. 189). За результатами технічного контролю, проведеного 06.11.2018 року, спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , визнано технічно справним (том 1 а.с. 190-191).

Власником причепу марки «ТІТАN» моделі «TS3RPB», д/н НОМЕР_3 , являється ОСОБА_17 (том 1 а.с. 193). Цивільно-правова відповідальність власника причепа була застрахована на умовах полісу № АМ/7996303 (том 1 а.с. 194). За результатами технічного контролю, проведеного 21.08.2018 року, причеп «ТІТАN» моделі «TS3RPB», д/н НОМЕР_3 , визнано технічно справним (том 1 а.с. 195-196).

Автомобіль ВАЗ «2111», д/н НОМЕР_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 належить ОСОБА_7 (том 1 а.с. 198).

Відповідно до висновку експерта № 12-1/1648 від 26.09.2019 року в момент первинного контакту автомобіль «ВАЗ-210111», д/н НОМЕР_4 , контактував передньої частиною із правою боковою частиною напівпричепа «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 .

В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «ВАЗ-210111», д/н НОМЕР_4 , та напівпричепа «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , були розташовані під кутом близько 90 градусів.

Зіткнення автомобіля марки «ВАЗ-210111», д/н НОМЕР_4 , та напівпричепа «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , відбулось на проїзній частині в напрямку до м. Києва. Встановити більш точне розташування місця зіткнення відносно меж проїзної частини за наявної в матеріалах кримінального провадження слідової інформації, не уявляється можливим (том 1 а.с. 207-211).

На момент ДТП автомобіль «ВАЗ-210111», д/н НОМЕР_4 , а також автомобіль «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , та напівричеп «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , не мали несправностей, які б призвели до ДТП (висновки експерта № 12-1/1651 від 26.09.2019 року, № 12-1/1652 від 27.09.2019 року, № 12-1/1649 від 27.09.2019 року (том 1 а.с. 219-222, 320-233, 239-241).

Відповідно до висновку експерта № 190/Е від 24-25.09.2019 року в ДТП ОСОБА_12 отримав тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин грудної клітини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 28-29).

Відповідно висновку експерта № 213/Д/504тр від 23-25.09.2019 року смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої травми грудей, яка супроводжувалась переломами грудини та ребер, розривом та гемотампонадою серця. Закрита травма грудей відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткнення з перешкодою (том 2 а.с. 33-34).

Згідно висновку експерта № 189/Е від 24-25.09.2019 року ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки, струсу головного мозку, а також забійних ран лобної ділянки голови справа та правої брови, які утворились від дії тупого предмету за обставин ДТП і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості (том 2 а.с. 40-41).

Відповідно до висновку експерта № 12-1/2005 від 23.09.2019 року в заданих дорожніх обставинах водій автомобіля «ВАЗ-210111», д/н НОМЕР_4 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водія об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди).

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , мав можливість попередити зіткнення з автопоїздом «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , з напівричепом «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.

За даних дорожніх умов, при заданому комплексі вихідних даних водій автопоїзда «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , з напівричепом «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) та п.10.4 ПДР України (перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот) ПДР України.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації при заданому комплексі вихідних даних, технічна можливість попередити зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , полягала у виконані водієм автопоїзда «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , з напівричепом «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , вимог п. 10.1, п. 10.4 ПДР України.

Для відповіді на питання «Дії кого з водіїв перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникнення та настанням ДТП?» необхідна юридична оцінка всіх матеріалів справи, що виходить за межі компетенції експерта (том 2 а.с. 54-58).

Після отримання вказаного висновку експерта старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_18 постановою від 27.09.2019 року визнав порушення вимоги ПДР України водієм ОСОБА_12 такими, що не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням та настанням наслідків ДТП, оскільки вважав, що саме водій ОСОБА_11 , виконуючи маневр розвороту, мав можливість запобігти зіткненню (том 2 а.с. 59-60).

Відповідно до висновку експерта № 26/20 від 19.03.2020 року, наданого стороною захисту, в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР України, водій автомобіля MAN, д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом ТІТАN, д/н НОМЕР_8 , ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до п. 10.1, п. 10.4 ПДР України.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_12 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, тому знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля MAN, д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом ТІТАN, д/н НОМЕР_8 , ОСОБА_11 невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП не вбачається.

Причиною даного ДТП були дії водія автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_12 , який маючи технічну можливість запобігти ДТП, не прийняв для цього відповідних заходів, а дії водія автомобіля MAN, д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом ТІТАN, д/н НОМЕР_8 , ОСОБА_11 , який своїми діями, не порушуючи вимог ПДР України, створив дорожню обстановку, за якої для водія автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_12 настав момент небезпеки у русі лише умова виникнення події (том 2 а.с. 90-97).

Отже, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_11 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена, він винуватий у зіткненні транспортних засобів, оскільки при здійсненні розвороту повинен був дотриматися вимог п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої та спричинило іншій потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, суд вважає, що до зіткнення транспортних засобів призвели не лише односторонні дії водія ОСОБА_11 , оскільки 02.07.2019 року зіткнення автомобіля «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 , та автопоїзда «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , з напівричепом «ТІТАN», д/н НОМЕР_8 , відбулось через не виконання водієм ОСОБА_12 вимог п. 12.3 ПДР України, оскільки останній, маючи об`єктивну можливість виявити вантажівку, на що у нього не було перешкод технічного характеру, не гальмував. Той факт, що водій ОСОБА_12 не гальмував доведено відсутністю гальмівного шляху на схемі місця ДТП та в протоколі огляду місця події, показаннями свідка ОСОБА_16 очевидця ДТП, сумнівів в об`єктивності показів якого не виникає, оскільки він не перебуває а ні в родинних, а ні в дружніх відносинах з водіями учасниками ДТП, а також експертними висновками, наданими як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує вищенаведене, а також те, що ОСОБА_11 раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що відповідно до ст. 66, ст. 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та той факт, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_11 була застрахована у відповідності до закону, а тому потерпілий отримав узгоджене зі страховою компанією відшкодування витрат на поховання, матеріального збитку як власник транспортного засобу, а також моральної шкоди.

На підставі викладеного суд, враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_11 діяння, приходить до висновку про доцільність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України. Також, зважаючи на встановлені судом обставини зіткнення транспортних засобів, наявні порушення ПДР в діях водія ОСОБА_12 , а також той факт, що для ОСОБА_11 керування транспортним засобом є єдиним джерелом заробітку, суд приходить до висновку про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_11 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також звільняє ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням.

При вирішенні заявлених позовів суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки заявою від 16.06.2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 від позовних вимоги до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відмовились, а також, оскільки ОСОБА_7 погодився на отримання страхового відшкодування у тих сумах, які вказані в угодах про припинення зобов`язань від 06.05.2020 року та від 12.05.2020 року, підстав для стягнення з ОСОБА_11 моральної та матеріальної шкоди відсутні, так як цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у передбаченому законом порядку, порядок та суми відшкодування потерпілий ОСОБА_7 вибрав на власний розсуд, погодився на відступні оплати та отримав їх.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортирними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_11 від призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У позові ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_11 199924 грн. моральної шкоди та 17959,75 грн. матеріальної шкоди, а також про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 33764,97 грн. матеріальної шкоди і 50076 грн. моральної шкоди відмовити.

У позові ОСОБА_12 про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 150228 грн. страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000501 у розмірі 14130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) грн. 90 коп.

Арешт, накладений ухвалою від 12.07.2019 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на автомобіль «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 (справа № 761/26588/19), скасувати.

Арешт, накладений ухвалою від 12.07.2019 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на автомобіль «ВАЗ 2111», д/н НОМЕР_4 (справа № 761/26587/19), скасувати.

Арешт, накладений ухвалою від 12.07.2019 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на причеп марки «ТІТАN» моделі «TS3RPB», д/н НОМЕР_3 (справа № 761/26589/19) скасувати.

Речові докази у справі:

-спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN 19.414», д/н НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , залишити в його розпорядженні;

-причеп марки «ТІТАN» моделі «TS3RPB», д/н НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в с. Дружня Бородянського району Київської області, повернути власнику ОСОБА_17 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 або пред`явнику свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу;

-автомобіль ВАЗ «2111», д/н НОМЕР_4 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в с. Дружня Бородянського району Київської області, повернути власнику ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_19