Справа № 201/1982/23
Провадження № 1-кс/201/673/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0000041, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2018 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів вступив до політичного блоку терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР») та з 03.12.2018 обійняв посаду т.зв. «міністра транспорту ДНР».

24.03.2020 у кримінальному провадженні № 0000041 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

31.03.2020 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що останній постійно перебуває на тимчасово окупованій території та без поважних причин не з`являється на виклики слідчого.

Згідно з наявними матеріалами кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 на теперішній час постійно перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, а також на території держави-агресора, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачено конфіскацію майна, як додатковий вид покарання за вчинення вищевказаного злочину.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За таких обставин, зазначене вище нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість задоволення клопотання, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання, а також для забезпечення схоронності майна як речового доказу в рамках зазначених матеріалів досудового розслідування, накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), що перебуває в його приватній власності, а саме на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1