Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/80/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.125 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000139 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 17796 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 90 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

19.05.2022 приблизно о 18.10 год. ОСОБА_9 знаходився біля спортивного майданчику, який розташований за адресою: вул.Молодіжна, 1, с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області, де на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_9 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_9 , наніс кулаком правої руки ОСОБА_7 три удари в область голови, після чого їх розборонили сторонні особи.

В подальшому, маючи єдиний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_9 штовхнув його рукою в праве плече, від чого останній похилився вперед та обперся руками на землю. Після чого, як ОСОБА_7 підвівся, ОСОБА_9 наніс йому кулаком правої руки один удар в область лівого ребра.

Після цього, маючи єдиний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_9 наніс йому кулаком правої руки один удар в верхню щелепу, від якого пошкодився зубний мостовий протез потерпілого.

Унаслідок нанесених за вищевказаних обставин ударів ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного відлому 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа, крововиливу в слизову оболонку на верхній губі по середній лінії, синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №47 від 23.05.2022 по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України та стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 наніс потерпілому ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження у громадському місці з мотивів явної неповаги до суспільства. Обвинувачений вибив йому зуби та наніс численні удари по тулубу. Він працює вчителем та побиття відбулось на очах його учнів.

Після отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час лікувався.

З часу отримання тілесних ушкоджень він не мав можливості вільно спілкуватися у зв`язку з тим, що йому пошкоджено зуби та він вимушений вставляти зубні протези. Він перебував на лікуванні 34 доби.

Обвинувачений не відшкодував моральну та матеріальну шкоду у добровільному порядку. Крім того, він та його родина перебували у стані сильного душевного хвилювання.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_7 та його представника,які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України,що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких 19.05.2022 приблизно о 18.00 год. він перебував біля спортивного майданчику по вул.Молодіжна, 1, с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області, де між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої він кулаком правої руки ОСОБА_7 наніс три удари в область голови, після чого їх розборонили сторонні особи. В подальшому, він штовхнув ОСОБА_7 рукою в праве плече, від чого останній похилився, але підвівся, проте, ОСОБА_9 наніс йому кулаком правої руки один удар в область лівого ребра і один удар в верхню щелепу, від якого пошкодився зубний мостовий протез потерпілого. У скоєному щиро розкаявся, вибачався перед потерпілим, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що перебував біля спортивного майданчика по вул.Молодіжна, 1, с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області, де з обвинуваченим у нього виникла сварка, в ході якої він ображав, погрожував йому, потім кулаком правої руки наніс йому три удари в область голови, після чого їх розборонили сторонні особи. В подальшому, він штовхнув його рукою в праве плече, від чого він похилився, але підвівся, проте, ОСОБА_9 знову наніс йому кулаком правої руки один удар в область лівого ребра і один удар в верхню щелепу, від якого пошкодився його зубний мостовий протез.

Крім даних показань обвинуваченого, свідків та потерпілих, вина ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

Висновком судово-медичного експерта №47 від 23.05.2022 відповідно до якого у ОСОБА_7 згідно з даними медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді травматичного відлому 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа, крововиливу в слизову оболонку на верхній губі по середній лінії, синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактною поверхнею. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії 2-х травматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактною поверхнею. Травматичний відлом 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. Синець в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, можуть відповідати часу вказаному в обставинах справи. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись в самому різному положенні по відношенню до нападаючого. Судово-медичних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети немає

(а.с.56-57).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2022 та відеозаписі цієї слідчої дії, що міститься на оптичному диску для лазерних систем зчитування відповідно до яких ОСОБА_7 19.05.2022 перебував біля спортивного майданчику по вул.Молодіжна в с.Дмитрівка де ОСОБА_9 спричинив йому тілесні ушкодження. Так, за допомогою манекену потерпілий показав як саме йому були спричинені тілесні ушкодження: потерпілий перебував у положенні стоячи, йому ОСОБА_9 завдав два удари кулаком по обличчю у ліву сторону, потім завдав один удар кулаком в область маківки, після чого їх розбороняли. В подальшому, ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_7 рукою в праве плече, від чого він похилився, але підвівся, проте, ОСОБА_9 знову наніс йому кулаком правої руки один удар в область лівого ребра і один удар в верхню щелепу

(а.п.59-66).

Висновком судово-медичного експерта №50 від 27.05.2022 відповідно до якого механізм утворення синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи по середній лінії, травматичного відлому коронки на третьому зубі на верхній щелепі справа, які мали місце у ОСОБА_7 не протирічать механізму їх утворення, на які вказує потерпілий ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 27.05.2022. Кількість травматичних ушкоджень, які мали місце на тілі у потерпілого ОСОБА_7 не відповідають кількості травматичних дій, на які вказує потерпілий в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 27.05.2022

(а.п.67-68).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2022 та відеозаписі цієї слідчої дії відповідно до яких міститься на оптичному диску для лазерних систем зчитування, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 встановлено, що 19.05.2022 він перебував біля спортивного майданчику по вул.Молодіжна в с.Дмитрівка, де ОСОБА_9 вів себе зухвало, у нього виникла претензія до ОСОБА_7 з приводу того, що останній повідомив директору школи, що ОСОБА_9 пошкоджує майно. В результаті цієї сварки ОСОБА_9 завдав не менше трьох ударів кулаком в голову ОСОБА_7 , їх розбороняли. В подальшому, ОСОБА_9 завдав ОСОБА_7 три удари кулаком по корпусу та один удар по лівому ребру, а потім ще наніс йому удар кулаком в область щелепи.

(а.п.69-76).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №53 від 06.06.2022 механізм утворення синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи по середній лінії, травматичного відлому коронки на третьому зубі на верхній щелепі справа, які мали місце у ОСОБА_7 не протирічать механізму їх утворення, на які вказує свідок ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 22.05.2022. Кількість травматичних ушкоджень, які мали місце на тілі у потерпілого ОСОБА_7 не відповідають кількості травматичних дій, на які вказує свідок ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 20.05.2022

(а.п.77-78).

Висновком судово-медичного експерта №60 від 06.07.2022 відповідно до якого у ОСОБА_7 згідно з даними медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді травматичного надламу 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа, крововиливу в слизову оболонку на верхній губі по середній лінії, синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактною поверхнею. Травматичний відлом 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. Синець в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, можуть відповідати часу вказаному в обставинах справи. В медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_7 мають місце записи з встановленими діагнозами: забій м`яких тканин грудної клітки зліва, забій тіла нижньої щелепи зліва, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6: «Судово-медичний експерт оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичайних термінів (306 днів)», сторінка 8, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень

(а.п.79-81).

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи потерпілого про наявність у нього середнього ступеня тілесних ушкоджень, а також кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 122 КК України колегія суддів залишає без задоволення, оскільки відповідно до висновку судово-медичного експерта №47 від 23.05.2022, судово-медичного експерта №60 від 06.07.2022 у потерпілого ОСОБА_7 наявні легкі телексні ушкодження.

Крім того, колегія суддів не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 26, ст. 404 ч. 4 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції. Тобто, законодавець визначив, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції проводиться тільки відносно обвинуваченого і тільки в межах пред`явленого йому обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті і за межі якого суд не може вийти.

Згідно вимог чинного законодавства, а саме ст. 278 ч.1 та ст. 291 ч.1 КПК України, складати письмове повідомлення про підозру і вручати його, а також складати обвинувальний акт по закінченню досудового слідства мають право лише слідчий або прокурор. До того ж, лише прокурор під час судового розгляду, згідно ст. 337 ч.2 КПК України, може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, чи відмовитися від підтримання державного обвинувачення. Проте, сторона захисту, відповідно до положень § 3 КПК України, таким правом не наділені.

За таких обставин, суд першої інстанції не вправі розглядати та досліджувати вимоги апеляційних скарг стосовно причетності та притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховано наявність обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В той же час колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутої на користь потерпілої моральної шкоди.

Суд першої інстанції належним чином не повній мірі врахував тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого ОСОБА_11 те що він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, які спричинили негативні зміни у його житті, оскільки останньому заподіяні тілесні ушкодження у присутності учнів школи, що вплинуло на авторитет вчителя та світосприйняття справедливості, понять добра і зла учнями, а тому ним затрачено додаткові зусиль для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував вимоги ст. ст. 1167, 1168 ЦК України та вимог п. 3 п. 5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, якою передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх розумності і справедливості, характер порушення прав потерпілого, глибини фізичних та душевних страждань, а також ступінь вини особи, яка завдала матеріальної та моральної шкоди.

Моральна шкода у кримінальному проваджені може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, приниженні честі, гідності.

Право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, є однією з конституційних гарантій кожної фізичної та юридичної особи (ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України).

Під час розгляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено наявність регламентованого законом юридичного складу, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_7 .

Також, суд належним чином не врахував те, що моральна шкода, спричинена ОСОБА_7 пов`язана із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілому. Зокрема, нанесено кілька ударів в область тулубу, ребер та верхньої щелепи. Внаслідок тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 отримав травматичний надлам 2/3 коронки третього зуба на верхній щелепі справа, крововиливу в слизову оболонку на верхній губі по середній лінії, синця в лівій очній ділянці біля зовнішнього кута ока.

За наведених обставин, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги, що обвинувачений не працює, утриманців не має колегія суддів вважає, що заявлена в цивільному позові сума відшкодування моральної шкоди - відповідає реальному обсягу страждань та незручностей, а тому розмір моральної шкоди слід стягнути, у сумі 20000 грн.

На думку колегії суддів, така сума моральної шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим фізичних страждань внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а також відповідає критеріям розумності та справедливості.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази в та не врахував моральні страждання, які спричинені потерпілому внаслідок вчиненого відносно неї злочину, а тому позовні вимоги потерпілої слід задовольнити частково, вирок суду першої інстанції в цій частині змінити, а апеляційні скарги задовольнити частково.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при призначенні ОСОБА_9 покарання не достатньо врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу, а також безпідставно врахував обставини, що помякшують покарання є безпідставними, оскільки ці дані судом при призначенні покарання ОСОБА_9 враховані правильно, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407-409, 419-420 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України, в частині вирішення цивільного позову, змінити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 17796 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 90 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 (двадцятьтисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

В іншій частині вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії..

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4