УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 750/5546/21

провадження № 51-3908 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року,

встановив:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 рокуапеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7. задоволено частково, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_2 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Зараховано ОСОБА_1 у строк відбування покарання строк перебування під вартою і звільнено його з-під варти суду по відбуттю строку покарання.

В іншій частині вирок залишено без зміни.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, ставить питання про скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій, при цьому, окрім іншого, вказує на однобічність та неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.

При цьому, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений не зазначає, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції,та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни та з огляду на положення статей 370,404 412-414, 419 цього Кодексу.

Крім того, у касаційній скарзі засуджений вказує про неправильне застосування судом першої інстанції вимог кримінального закону через невірну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, проте, ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року вирок районного суду був змінений в цій частині та перекваліфіковано його дії з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, тому засуджений допускає протиріччя при обгрунтуванні касаційної скарги в цій частині.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - сім днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_4 ОСОБА_5