Справа № 642/491/23
Провадження № 1-кс/642/599/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000080 від 12.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №000080 від 12.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України, у якому просив накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене, під час проведення обшуку, 01.03.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- фотокартка ОСОБА_4 ,

- перепустка ОСОБА_4 до навчального центру ДПСУ,

- медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_4 з ТМО МВС України в Харківській області,

- витяг з наказу ГУМВС України в Харківській області №422 о/с від 18.08.2015,

- копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк.,

- копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 на 1 арк.

Як зазначено у клопотанні, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000080 від 12.03.2022 за ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 24.02.2022 по теперішній час не прибув до НАНГУ за сигналом бойова тривога інструктор з водіння взводу з підготовки водіїв автомобільної роти батальйону забезпечення навчального процесу НАНГУ старший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . За телефонним повідомленням, отриманим 09.03.2022 від ОСОБА_4 , останній намагався прибути до НАНГУ, однак не зміг виїхати на підконтрольну територію, хнаходився за місцем проживання. З другої половини дня 09.03.2022 зв`язок відсутній.

Крім того, ОСОБА_4 будучі інспектором з водіння взводу з підготовки водіїв автомобільної роти батальйону забезпечення навчального процесу Національної академії НГУ, відмовившись евакуюватись на безпечну територію, та залишившись проживати в окупованому м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, вступив на службу до створеного окупаційною владою правоохоронного органу від назвою «отделение полиции №3 г. Волчанск (УВД ВГА в Харьковской области) на посаду «инспектор следственного отдела». Таким чином, ОСОБА_4 добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, чим скоїв державну зраду на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України в умовах воєнного стану.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до рапорту з ДВБ НП України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду «инспектора следственного отдела» у незаконно створеному представниками збройних формувань рф правоохоронному органі - відділі поліції у місті Вовчанськ, Харківської області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де можуть зберігатися комп`ютерна техніка, електронні носії, форменний одяг, символіка окупаційної влади рф, днр, лнр, а також документація, що стосується створення та функціонування вказаного незаконного відділу поліції у м. Вовчанську.

Вказані речі, предмети мають важливе значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду.

З метою фіксації слідів вказаного злочину, 01.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку виявлено та вилучено: фотокартка ОСОБА_4 , перепустка ОСОБА_4 до навчального центру ДПСУ, медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_4 з ТМО МВС України в Харківській області, витяг з наказу ГУМВС України в Харківській області №422 о/с від 18.08.2015, копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк., копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 на 1 арк.

Постановою слідчого від 01.03.2023 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Таким чином, під час проведення вищевказаного обшуку були виявлені та вилучені речі, які можуть бути використані як доказ факту або фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Предмети є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено під час досудового розслідування кримінального провадження № 000080 від 12.03.2022.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання,дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, щоклопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 01.03.2023, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173КПК України слідчий довів слідчому суддінеобхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження,а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 01.03.2023, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- фотокартка ОСОБА_4 ,

- перепустка ОСОБА_4 до навчального центру ДПСУ,

- медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_4 з ТМО МВС України в Харківській області,

- витяг з наказу ГУМВС України в Харківській області №422 о/с від 18.08.2015,

- копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк.,

- копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1