Справа № 478/219/23 Пров.№ 1-в/478/80/2023
У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2023 року . Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка клопотання Баштанського районного сектору №3 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській , Донецькій, Луганській та Херсонських областях стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого : 20.07.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407, КК України до 3 років позбавлення воліі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців, 21 грудня 2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.307 ч.2 КК України до 06 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 25 серпня 2020 року. Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.407 ч.4 КК України до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 01 рік 06 місяців, виконувати самостійно,
про звільнення від відбування покарання з випробуванням,
В поданому до суду клопотанні орган, що відає відбуванням покарання вказує, що під час відбування покарання, визначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року, засуджений ОСОБА_4 порушень порядку та умов відбування призначеного покарання не допускав, В період іспитового строку до криминальної та адміністративної відповідальності не притягувався, новий злочин не вчинив. Обов`язки покладені на нього судом виконав не в повному обсязі у з`язку з тим що 21 грудня 2021 року винесено вирок Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.307 ч.2 КК України, яким було засуджено ОСОБА_4 до 06 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 25 серпня 2020 року. Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.407 ч.4 КК України до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 01 рік 06 місяців, виконувати самостійно. Скарг та зауважень за місцем проживання стосовно нього не надходило. Згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, за місцем проживання характеризується задовільно, встановлений термін випробувального строку закінчився. Посилаючись на виконання засудженим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, не вчинення останнім нового злочину, орган виконання покарання ставить питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробування.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник Баштанського районного сектору №3 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській , Донецькій, Луганській та Херсонських областях в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, однак надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю в який зазначили, що подання просять задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволенні клопотання органу пробації, оскільки ОСОБА_4 був засуджений за вироком від 21 грудня 2021 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.307 ч.2 КК України до 06 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено в силі до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 25 серпня 2020 року. В данному вироку зазначено, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.407 ч.4 КК України до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 01 рік 06 місяців, виконувати самостійно. Злочин за данним вироком ОСОБА_4 вчинив 25.08.2020 року, тобто до постановлення вироку від 20.07.2021 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Дослідивши письмові матеріали подання, вислухавши думку прокурора суд приходить до такого висновку.
ОСОБА_4 було засуджено за вироком від 20.07.2021 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407, КК України до 3 років позбавлення воліі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців.
Також ОСОБА_4 був засуджений за вироком від 21 грудня 2021 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.307 ч.2 КК України до 06 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 25 серпня 2020 року. Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.407 ч.4 КК України до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 01 рік 06 місяців, виконувати самостійно, який набрав законної сили 21.01.2022 року.
Злочин за данним вироком ОСОБА_4 вчинив 25.08.2020 року
Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та дає можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під наглядом органів, визначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Системний аналіз вказаних положень закону свідчить, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку за ним суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Відмова суду у звільненні засудженого від призначеного покарання жодним чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, оскільки не тягне для цієї особи будь-яких негативних правових наслідків.
Разом із тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушуватиме такі загальні засади кримінального провадження як законність та рівність всіх перед законом і судом.
Однак оскільки судом встановлено, що згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, за місцем проживання характеризується задовільно, злочин за вироком від 21 грудня 2021 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вироком ОСОБА_4 вчинив 25.08.2020 року, тобто до постановлення вироку від 20.07.2021 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області і в данному вироку зазначено, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.407 ч.4 КК України до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 01 рік 06 місяців, виконувати самостійно, що є підставою для задоволення подання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
Клопотання Баштанського районного сектору №3 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській , Донецькій, Луганській та Херсонських областях про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року, - звільнити від призначеного йому покарання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1