Справа № 307/4754/22
Провадження №1-кс/307/942/22
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 04 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вказує на те, що в період з 18 год. 40 хв. по 19 год. 20 хв. 03 листопада 2022 року в смт. Буштино, по вул. Незалежності, 5, невстановлена особа, шляхом розбиття скла на дверях автомобілю марки Peugeot Boxer, державний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований під вказаним багатоквартирним будинком, проникла до середини вказаного автомобіля, звідки викрала ручний інструмент, чим спричинила власнику ОСОБА_4 матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

У своєму допиті ОСОБА_4 зазначив, що коли він вийшов з будинку свого брата, то неподалік свого автомобіля побачив автомобіль марки "Нива", темного кольору номерний знак НОМЕР_2 , першу цифру та останні дві букви він не запам`ятав, водій вказаного автомобіля коли його побачив, то швидко рушив з місця та втік з місця події, а коли підійшов до свого автомобіля то побачив, що в нього викрали інструмент, який перелічив.

Проведеним аналізом файлів з камер відео спостереження, які розміщені в смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, було встановлено, що до даної крадіжки причетний водій автомобіля "НИВА-ВАЗ 21214", синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

09 грудня 2022 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Тячів, вулиця Промислова, 6"А", Закарпатської області.

Також, було вилучено акумуляторний дриль-шуруповерт "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 , який співпадає із серійним номером викраденого від потерпілого ОСОБА_4 , який надав скріншот із чеком замовлення покупки даного інструменту.

Постановами слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_6 від 09 грудня 2022 року майно, а саме: автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та дриль-шуруповерт "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 , визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та дриль-шуруповерта "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 , із забороною розпорядження, користуватися та відчужування вказаного майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Крім цього пояснив, що автомобілем "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , також користується ОСОБА_8 .

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Володілець майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, однак просив передати йому автомобіль на зберігання.

Володілець майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 04 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

09 грудня 2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду від 05 грудня 2022 року, по місцю проживання ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та дриль-шуруповерт "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 .

Постановами слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_6 від 09 грудня 2022 року майно, а саме: автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та дриль-шуруповерт "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 , визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Статтями 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказані норми кореспондуються з положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно ст. 1 якого, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ проти Об`єднаного Королівства"). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Разом з тим, на думку суду, запропонований слідим та прокурором спосіб накладення арешту на майно - автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителів АДРЕСА_1 , шляхом забори користування ним, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Поряд з тим суд також враховує, що санкцією ч.4 ст.185 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, а тому вважає за можливе застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною розпорядження та відчуження цього майна.

Отже, відсутні будь-які підстави для накладення арешту на автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , в частині заборони користуватися даним майном, а тому в цій частині клопотання слід відмовити, передавши вказане майно на зберігання володільцям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителям АДРЕСА_1 .

На думку суду, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 04 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: дриль-шуруповерт "Dnipro-M CD-200ТH", серійний № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 04 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: автомобіль марки "НИВА ВАЗ-21214", номерний знак НОМЕР_3 , легковий універсал-В, номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_7 , жителю с. Сенечів Долинського району Івано-Франківської області, та який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителів АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, передавши його на зберігання володільцям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителям АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та володільцю майна.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10