Справа № 496/6006/22
Провадження № 1-кс/496/2278/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 03.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням. При цьому посилається на те, що 03.12.2022 року, до чергової частини відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області, ОСОБА_4 , про те. що 03.12.2022 року, приблизно о 00 годин 05 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , на його вимогу пред`явити документи, надав посвідчення НАБУ на власне ім`я з ознаками підробки. (ЄО 7581). В ході перевірки посвідчення співробітника НАБУ зі слів поліцейського ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , було встановлено, що посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України видане на ім`я ОСОБА_5 №16/109/19 що дійсне до 20.05.2020 року, та посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України видане на ім`я ОСОБА_5 №16/109/20 дійсне до 02.06.2024 року, які мають ознаки підробки, а саме вони не відповідають встановленим зразкам. Викладені факти свідчать про підроблення офіційного документу. 03.12.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено два посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/19 що дійсне до 20.05.2020 року видане на ім`я ОСОБА_5 та посвідчення № НОМЕР_1 дійсне до 02.06.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_5 . За вказаним фактом 03.12.2022 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248. Вищезазначені документи являються речовими доказами, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та підлягають збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до постанови дізнавача від 03.12.2022 року, посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/19 що дійсне до 20.05.2020 року видане на ім`я ОСОБА_5 та посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/20 дійсне до 02.06.2024 року видане на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000248 від 03.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/19 що дійсне до 20.05.2020 року видане на ім`я ОСОБА_5 . та посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/20 дійсне до 02.06.2024 року видане на ім`я ОСОБА_5 , відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а тому є підстави для задоволення клопотання. Крім того, в інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважає за необхідним застосувати заборону користування та розпорядження до вилучених документів.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/19 що дійсне до 20.05.2020 року видане на ім`я ОСОБА_5 та посвідчення співробітника Національного антикорупційного бюро України №16/109/20 дійсне до 02.06.2024 року видане на ім`я ОСОБА_5 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8