Справа №: 272/1065/21
Провадження № 1-кп/272/139/22
УХВАЛА

12 грудня 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі cудового засідання № 4 в місті Андрушівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 08 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, суд -

встановив:

У провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором, обвинуваченим та його захисником 05 листопада 2021 року. Вказаною угодою обвинуваченому було погоджено покарання у виді одного року обмеження волі із застосування ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Вказане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що досяг пенсійного віку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки обвинувачений досяг пенсійного віку та з очевидних причин не зможе відбувати узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про відмову у затвердженні угоди.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Статтею 472 КПК України визначено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди . В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Із змісту ч. 7 ст.474 КПК України вбачається, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Частиною 3 ст. 61 КК України встановлено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

За результатами розгляду угоди про визнання винуватості суд може прийняти одне з двох рішень: затвердити угоду та ухвалити обвинувальний вирок, або відмовити у затвердженні угоди.

Ураховуючи те, що обвинувачений досяг пенсійного віку та відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України такий вид покарання як обмеження волі йому не може бути призначений, суд приходить до висновку, що узгоджена в угоді міра покарання не відповідає вимогам КК України, а угода про визнання винуватості не відповідає вимогам КПК України, тому суд відмовляє у її затвердженні.

Керуючись ст.ст.8, 9, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 05 листопада 2021 року, укладеної між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000311 від 08 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України продовжити в загальному порядку зі стадії судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7