Справа № 521/2984/22
Номер провадження:1-в/521/289/22
У Х В А Л А
ВСТУПНА ЧАСТИНА

14 листопада 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Одеська

виправна колонія (№ 14) ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі із застосуванням відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась адвокат ОСОБА_5 .

Встановлені суддею обставини із посиланням на докази:
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 2007 року народження, яка потребує батьківської уваги та підтримки. Мати дівчинки з донькою не проживає та не спілкується. Отже, дівчинка зовсім позбавлена уваги батька та матері. Єдине джерело доходу в даний час є пенсія матері ОСОБА_6 , у зв`язку з чим дочка змушена була залишити театральну школу авторської майстерності. ОСОБА_6 страждає рядом тяжких невиліковних захворювань, через що потребує періодичного нагляду лікаря та отримання медикаментозного лікування (оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року (із змінами та доповненнями), інформація про стан здоров`я фізичної особи є конфіденційною інформацією з обмеженим доступом, суд не описує у рішенні безпосередньо діагноз засудженого). Крім того, захисник у своєму клопотанні зазначила, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем мешкання, у разі звільнення, буде працевлаштований на посаді водія в ТОВ «НЕО КОМПАНІ ГРУП». Колектив ТОВ «Нео Компані груп» буде здійснювати заходи спрямовані на його перевиховання та залучення до активної праці, організації та підвищення кваліфікації, участі в громадських рухах.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 підтримали клопотання, просили його задовольнити та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме у вигляді виправних робіт.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши що засуджений не довів своє виправлення.

Представник установи виконань покарань вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишив на розсуд суду.

Мотиви, з яких суддя виходив при постановлені ухвали, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суддя:
Перевіривши клопотання захисника та додані до нього матеріали, а також дані про особу засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.
Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії, слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і становлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
На даний час ОСОБА_6 відбуває у «Одеській виправній колонії (№14)» покарання за вироком апеляційного суду Одеської області, яким скасовано вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 17.02.2017 року в частині призначення покарання та вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 09.12.2019, кінець строку 09.12.2023 року.
Станом на час розгляду клопотання, комісія установи ( протокол №38 від 29.12.2021 року) вирішила не направляти матеріали до райсуду з приводу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно засудженого ОСОБА_6 , який не став на шлях виправлення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Так, згідно до частини 1 та 2 ст.50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом об меженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. А також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання , суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.
Єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Суд не погоджується із висновком адвоката, зазначеного у клопотанні, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до скоєного довів, що став на шлях виправлення і йому може бути замінена невідбута частина покарання більш м`яким у виді виправних робіт.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 неодноразово судимий, був двічі звільнений умовно-достроково, двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, одного разу звільнений на підставі ЗУ «Про амністію», одного разу невідбуту частину покарання 8 місяців 9 днів замінено на виправні роботи з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави, однак щоразу вчиняв новий злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Впродовж строку відбування покарання, засуджений має 1 заохочення та 2 стягнення, однак відповідн6о до ч.14 ст.134 КВК України визнаний таким, що стягнень немає.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 п.13 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставленні до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, та є можливим у виді виправних робіт.
Зазначені у характеристиці позитивні якості засудженого не конфліктний, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливе ставлення до майна установи характеризують його ставлення до оточуючих, та не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст. 82 КК України.

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Постановляючи ухвалу по суті поданого захисником клопотання, суд також враховує наступне.

Із наданої прокурором довідки від 03.11.2022 засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» на виробництві установи не працевлаштований, із заявою до адміністрації установи щодо працевлаштування не звертався.

Таким чином при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , суд в повному обсязі дослідив обставини справи, врахувавши поведінку засудженого за весь період відбування покарання, його попередні судимості, характеристику, прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 50, 82 КК України, ст. ст. 537,539,376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки суду:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Копію ухвали для вручення засудженому направити до ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)».

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1