Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/826/22
номер провадження 1-кп/368/174/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 289 КК України, яке внесено 10.08.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000893 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Обухівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 12.08.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено:
- ч. 1 ст. 289 КК України, - у вчиненні незаконному заволодінні транспортним засобом, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обрано, -
- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
- 10.08.2022 року близько 11 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 проходив повз зупинку громадського транспорту, що знаходиться на перехресті вулиць Тургенєва та Паркова в м. Кагарлик Обухівського району Київської області, де побачив скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий, визначений умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, - скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380, - з метою збагачення за рахунок чужого майна.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, (з метою збагачення за рахунок чужого майна), діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, підійшов до мопеда та руками перевірив механізм блокування руля вказаного транспортного засобу з метою подальшого незаконного заволодіння, і, хоча спроба розблокувати кермо транспортного засобу без ключа до замка запалення і виявилася невдалою, - обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, за допомогою власної фізичної сили перемістив, перекотивши скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380, який належить потерпілій ОСОБА_5 , та з місця вчинення злочину зник, тим самим здійснивши незаконне переміщення транспортного засобу, та, відповідно, - незаконно заволодів транспортним засобом, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 11600 (одинадцять тисяч шістьсот) грн. 00 коп.

Згідно висновку судової авто - товарознавчої екпертизи за № 1917 від 12.08.2022, середня ринкова ціна скутера марки «Honda», модель «Dio 27», чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е-3059380, в справному робочому стані, станом на 10.08.2022 становила 11600 (одинадцять тисяч шістьсот) грн. 00 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України як умисні, протиправні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, та які є підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого.
Так, згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Отже, підставою кримінальної відповідальності є вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а саме, склад злочину, який передбачено ч. 1 ст. 289 КК України, тобто, при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок), і суб`єктивних (суб`єкт, вина, мотив, мета) ознак, які характеризують суспільно небезпечне діяння обвинуваченого як злочин, відповідно, сукупність таких ознак має назву «склад злочину».
Відповідно, кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 піддатися осуду з боку держави і бути покараним, у повній відповідності з Законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який передбачений ч. 1 ст. 289 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Далі, обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
В даному випадку об`єктом кримінального правопорушення є право власності на мототранспортний засіб потерпілої ОСОБА_5 , а саме, - право власності на скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380.

Суд зазначає, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
У ч. 4 ст. 13 Конституції України закріплено положення, згідно з яким "всі суб`єкти права власності рівні перед законом". Однією з гарантій рівності захисту всіх форм власності є відповідальність за злочини проти власності, передбачена (в межах розділу VI Особливої частини КК) незалежно від того, на яку форму власності було вчинене злочинне посягання.
Предметом кримінального правопорушення є механічний транспортний засіб потерпілої ОСОБА_5 , а саме, - скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380.

Суд зазначає, що згідно примітки до ст. 286 КК України під транспортними засобами в ст. 289 КК України слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
Отже, мотоцикли (дорожні, спортивні, спеціального призначення) можуть бути з боковим причепом та без нього та мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше.
До них прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг, а також мопеди - двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Інші механічні транспортні засоби (всюдиходи, аеросани, амфібії, тощо) згідно з постановою КМУ № 1029 від 26 вересня 2011 р. є предметом цього злочину незалежно від робочого об`єму двигуна внутрішнього згорання. Транспортні засоби, які мають електродвигун потужністю до 3 кВт, не є предметом цього злочину.
Транспортними засобами, в зв`язку з керуванням якими настає кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України ( а також які є ознакою складу злочинів, передбачених ст.ст. 287, 289, 290), виступають транспортні засоби:
1). які приводяться в рух двигуном внутрішнього згоряння з робочим об`ємом понад 50 куб. см. Або іншим механічним двигуном (електричним, паровим, тощо), що забезпечує конструктивну швидкість, яка перевищує 40 км/год;
2). Для керування якими потрібне посвідчення, що видається органами ДАІ і надає право пересування шляхами загального користування.
Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, скоєного обвинуваченим ОСОБА_3 знайшла прояв в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілої ОСОБА_5 , які виразилися у фізичних рухах (діях), внаслідок яких обвинувачений ОСОБА_3 отримав контроль над транспортним засобом, та перемістив його в просторі, - а саме, - з початку руху такого транспортного засобу.
Пункт 1 примітки до ст. 289 КК України України визначає його як вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача, всупереч їх волі. Дане кримінальне правопорушення може бути вчинене тільки шляхом дії.
Отже, вилучення транспортного засобу полягає в сукупності двох дій - встановленні контролю над транспортним засобом і переміщенні його в просторі з місця первинного знаходження будь-яким способом.
Встановлення контролю над транспортним засобом - це дії обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямовані на встановлення фізичного панування над ним, коли обвинувачений сам одержав можливість перемістити його.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 є його захопленням, яке вчинене без використання насильства.
Переміщення транспортного засобу в просторі обвинуваченим ОСОБА_3 знайшло свій вираз в дії, а саме, штовхання за допомогою власної фізичної сили.
Суд зазначає, що відстань, на яку переміщено транспортний засіб, - значення не має.
Крримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , має формальний склад злочину і є закінченим з моменту початку такого протиправного переміщення транспортного засобу потерпілої ОСОБА_5 .
Спосіб незаконного заволодіння транспортним засобом в даному випадку має факультативний характер.
Відповідно, заволодіння транспортним засобом обвинуваченим ОСОБА_3 , - було незаконним. Так, обвинувачений ОСОБА_3 поза волею власника транспортного засобу, - потерпілої ОСОБА_5 , - протиправно вилучив транспортний засіб, а саме, - скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., номер мотора AF-18 Е- 3059380, при цьому не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права.
Що стосується відсутності дійсного права, то обвинувачений ОСОБА_3 не купував даний транспортний засіб, він йому не був подарований, тощо.
Що стосується уявного права, яке, як правило, виникає у осіб, між якими існують боргові, чи інші, прирівняні до них зобов`язання, то судом в судовому засіданні встановлено з показань обвинуваченого, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 ніколи не існувало боргових, чи інших, прирівняних до них зобов`язань.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення виражається в прямому, визначеному умислі обвинуваченого ОСОБА_3 на заволодінням конкретного транспортного засобу, з конкретною метою.
Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював, що протиправно заволодіває чужим транспортним засобом поза волею власника (користувача), і бажав це зробити.
Крім того, судом в судовому засіданні встановлено, що в діях обвинуваченого відсутня фактична помилка обвинуваченого ОСОБА_3 .
Як встановлено судом в судовому засіданні, незаконне заволодіння транспортним засобом обвинуваченим ОСОБА_3 було вчинено з мотиву незаконного збагачення за рахунок власності іншої особи, тобто, обвинувачений ОСОБА_3 прагнув обернути транспортний засіб на свою користь, не витрачаючи при цьому власних коштів на придбання майна.
Про мету обернення обвинуваченим ОСОБА_3 транспортного засобу на свою користь свідчить ретельне приховання транспортного засобу у домогосподарстві (побутове приміщення) своєї знайомої фізичної особи.
Суб`єктом кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 289 КК України може бути особа, яка досягла 16 років, тому обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом даного злочину, так як згідно паспорту, - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , і, відповідно, - на момент вчинення злочину був повнолітнім.
Кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення в даному випадку судом не встановлено, а тому кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.ч. 2 - 4 ст. 289 КК України, - немає правових підстав.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 289 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, який надав наступні показання:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.
Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним злочинів відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.
У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, вважає вчинення ним злочину, - великою помилкою, він просив вибачення в потерпілої, якеа йому вибачила, а тому написала відповідну розписку до суду.
На запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 дав наступні показання:
- 10.08.2022 року близько 11 год. 30 хв. він йшов в місцевий магазин, щоб придбати продукти харчування, та коли він проходив повз зупинку громадського транспорту, що знаходиться на перехресті вулиць Тургенєва та Паркова в м. Кагарлик Обухівського району Київської області, де побачив скутер (мопед) марки «Honda», модель «Dio 27», без реєстраційного номера, чорного кольору.

В нього виник умисел на викрадення цього скутера.

Він зайшов в магазин, придбав продукти, та почав вертатися до хати, та, вирішивши все ж викрасти скутер, - підійшов до нього, виявив, що ключів запалення в замку не було, а кермо було повернуто на бік.

Він спробував розблокувати кермо за допомогою фізичної сили, але запірний механізм керма витримав, тому він, піднявши переднє колесо в повітря, - покотив даний скутер до домогосподарства свого знайомого, та залишив його там, з метою потім розібратися з запірним пристроєм.

На даний час скутер повернуто потерпілій, він їй відшкодував всю шкоду, і вона не має до нього претензій будь якого характеру.

Щиро кається і просить суворо його не карати.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок чи примусу, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 289 КК України.
Окрім того, в обвинуваченого ОСОБА_3 при його зізнанні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України було з`ясовано наступні обставини справи:
- він розуміє своє право:

- передбачене ст. 62 Конституції України, вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який встановить або, - обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, або, - спростує висунуте проти нього обвинувачення;

- право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, то судовий розгляд в повному обсязі (з дослідженням всих доказів) може фактично не відбутися, так як докази, зібрані органами досудового розслідування він не оспорює, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється і від процесуальних прав, на судовий розгляд в повному обсязі, що передбачено ст. 21 КПК України і ст. 6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв він не вживав;

- його заява про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, рідним, або обіцянок;

- подаючи дану усну заяву, він беззаперечно визнає, що винуватий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України;
- суд пояснив йому кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він визнає себе винуватим, і, відповідно, він погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- він погоджується із зібраними органом досудового слідства по справі доказами, як достовірними і допустимими;

- він розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- він розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини, якщо він подає її суду, а вправі буде оскаржувати лише тільки розмір та вид покарання;

- йому роз`яснено що санкція статті ч. 1 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

- знаючи про розмір покарання, яке може бути йому призначене, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, зібраних органами досудового розслідування, так як він їх не оскаржує, обмежившись лише його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, матеріалів справи, які стосуються забезпечення кримінального провадження, та, відповідно, - не досліджуючи інші докази, і бажає подати усну заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 289 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 , з чим погодився обвинувачений ОСОБА_3 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за недоцільне:
- допит потерпілої та свідків, які зазначені в додатку до обвинувального акту;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого (досудова доповідь органу пробації), дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, дослідженням доказів, що стосуються забезпечення кримінального провадження, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, - досудову доповідь органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження.
Що ж до тієї обставини, що в судовому засіданні не було допитано потерпілу ОСОБА_5 , то це обумовлено тією обставиною, що потерпіла надіслала на адресу Кагарлицького районного суду письмову заяву клопотання, в якій потерпіла просить суд слухати справу без її участі, претензій матеріального та моральногоо характеру до обвинуваченого немає, цивільний позов подавати не буде, щодо призначення виду та міри покарання, - покладається на розсуд суду.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 30 березня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кагарлик Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину був повнолітнім, є громадянином України;

- згідно картки платника податків, яка видана 11.07.2016 року Білоцерківською ОДПІ, фізична особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги щодо судимості № 16 12082022/32012, станом на 12.08.2022 року відомостей щодо притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Обухівського району Київської області, - немає;

- Згідно довідки № 1616/04 - 17, виданої 11.08.2022 року Кагарлицькою міською радою Київської області, - обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно;

- Згідно довідки № 191, виданої 11.08.2022 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1971 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався;

- Згідно довідки № 313, виданої 11.08.2022 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1971 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно досудової доповіді (висновку) про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 21.11.2022 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, відсутність історії правопорушень, готовність до змін, середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Обухівський районний сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Якщо суд дійде висновку про можливість призначення ОСОБА_3 , покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, буде доцільно, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, застосовувати заходи нагляду, соціально-виховні заходи, які можуть вплинути на фактор ризику та знизити ризик повторного кримінального злочину. Орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- згідно резолютивної частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 10 серпня 2022 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів:
1. Визнати в якості речових доказів:

- скутер марки «Honda», модель «Dio 27», в корпусі чорного кольору, номер мотора AF-18 Е- 3059380.

2. Речові докази передати на зберігання до ВП № 1 Обухівського РУП.

В матеріалах кримінального провадження міститься зберігальна розписка від потерпілої ОСОБА_5 , з якої вбачається, що речовий доказ у виді скутера марки «Honda», модель «Dio 27», в корпусі чорного кольору, номер мотора AF-18 Е- 3059380, - передано та зберігається у потерпілої.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення позову:

- згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12.08.2022 року, (справа № 368/697/22, провадження № 1 кс/368/135/22):
1. Клопотання задоволити.

2. Накласти арешт на вилучений під час проведення огляду місця події, що проводився за адресою Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Кошового поряд з домоволодінням № 19 скутер марки «Хонда» модель «Діо 27» в корпусі чорного кольору, номер мотору АF-18 Е-3059380, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , та який визнано речовим доказом та зберігаються у ВП № 1 Обухівського РУП.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора, висновок органу пробації.
Так, санкція ч. 1 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді:
- обмеження волі на строк від трьох до п`яти років, або, -
- позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, з огляду на положення ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, - нетяжкий злочин.

Згідно положень ст. 24 КК України злочин, який передбачено ч. 1 ст. 289 КК України, та який вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , - є умисним злочином.
З огляду на вищевказані норми матеріального права обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, - умисний нетяжкий злочин.
Обставинами, які згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - судом в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, - відшкодована в повному обсязі в добровільному порядку, в зв`язку з чим потерпіла сторона не має будь яких претензій до обвинуваченого, по місцю проживання характеризується позитивно, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 у громаді можливе без обмеження чи позбавлення волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення іншого виду покарання у виді обмеження волі, - на думку суду, - в даному випадку буде занадто м`яким покаранням, та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 , проте, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Обґрунтування позиції суду.
Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , - зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд у своєму щирому розкаюванні.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, яка просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, шкода, завдана злочином, - фактично відшкодована шляхом повернення предмету злочину потерпілій, а також враховуючи ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні злочину (шляхом подачі зізнання про вчинення злочину), активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій стороні шкоду, враховуючи позицію прокурора, яка наполягала саме на такому виду та розміру покарання, тому до обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 1 рік), та положень ст. 76 КК України, - як превентивний захід до вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду та розміру покарання, - буде відповідати обставинам вчиненого кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням, зокрема, висновку органу пробації, який суд вважає за слушний, та, відповідно, враховує при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Так, в рамках даного кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року, (справа № 368/697/22, провадження № 1 кс/368/135/22), був застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна.
Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ст. 100 КПК України, слід застосувати ч. 4 ст. 174 КПК України, - та скасувати арешт з майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді.
Так, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.
Враховуючи вищевикладені обставини справи в частині застосування заходів забезпечення позову, та норми процесуального права, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до наступного висновку:
- арешт з майна, а саме, - з скутера марки «Хонда», модель «Діо 27», в корпусі чорного кольору, номер мотору АF-18 Е-3059380, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року, (справа № 368/697/22, провадження № 1 кс/368/135/22), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, при цьому:
- згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності, інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів порядку.
Враховуючи вищевикладені норми КПК України, що стосуються речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речовий доказ, а саме: - скутер марки «Хонда» модель «Діо 27», в корпусі чорного кольору, номер мотору АF-18 Е-3059380, який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої, - залишити у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки село Запруддя Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 17 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_5 , - на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, ст.ст. 23, 24, 51 53, 65, 66, 75, 76, ч. 1 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 289 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 паступі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , - до вступу вироку в законну силу, - не обирати.
Арешт майна.
- арешт з майна, а саме, - з скутера марки «Хонда», модель «Діо 27», в корпусі чорного кольору, номер мотору АF-18 Е-3059380, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року, (справа № 368/697/22, провадження № 1 кс/368/135/22), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі:
- речовий доказ, а саме: - скутер марки «Хонда», модель «Діо 27», в корпусі чорного кольору, номер мотору АF-18 Е-3059380, який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої, - залишити у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки село Запруддя Рокитнянського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 17 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_5 , - на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1