Справа № 591/2879/21
Провадження № 1-кп/591/208/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0000222 від 15.02.2021 р. за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк Волинської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2021 близько 15 год. 20 хв. невстановлена під час слідства особа зателефонувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та шляхом обману, повідомляючи неправдиві відомості, видаючи себе за лікаря, повідомила інформацію, що її внук потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого у нього множинні травми, та на лікування необхідні грошові кошти, які можна передати в лікарню. Таким чином, потерпіла ОСОБА_7 була введена в оману та вважала, що розмовляє по телефону з лікарем, який лікує її рідну людину. Невстановлена особа в ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_7 , впевнившись, що в останньої за місцем мешкання наявні грошові кошти в сумі 25000 грн., які остання, будучи введена в оману, готова передати для внука на лікування, повідомила, що за місцем її мешкання за адресою АДРЕСА_3 , приїде чоловік та отримає грошові кошти, які в подальшому передасть за призначенням. Так, ОСОБА_8 , 13.02.2021 близько 15:35 год., будучи обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи про те, що ОСОБА_7 вже введена в оману та має при собі за місцем мешкання грошові кошти, які готова передати йому в якості сплати за операцію внукові, прибув за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди іншій особі, діючи за попередньою змовою, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, виконуючи вказівку невстановленої особи, ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, 13.02.2021 близько 15 год. 50 хв., прибув за адресою АДРЕСА_4 , та піднявшись до квартири кв. АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_7 , шляхом обману опинився в середині вказаної квартири. Під час перебування ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_7 вирішила впевнитися щодо стану здоров`я свого онука та з вказаною метою, не повідомляючи ОСОБА_8 та в присутності останнього, попрямували до кімнати де за допомогою соціальної мережі зателефонувала шляхом відеозв`язку синові ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_8 , розуміючи, що його викрито в своїх злочинних діях, вибіг з квартири та зник з місця скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_8 не виконав усі дії, з причин, що не залежали від його волі, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

ОСОБА_8 намагався заволодіти грошовими коштами в сумі 25000 грн., які належать ОСОБА_7 , тобто, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незакінченому замасі на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме: грошовими коштами в сумі 25000 грн., належними ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, кваліфікуючими ознаками яких є «вчинено за попередньою змовою групою осіб».

Не зупиняючись на вчиненому, 15.02.2021 близько 15 год. 00 хв. невстановлена під час слідства особа зателефонувала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та шляхом обману, повідомляючи неправдиві відомості, видаючи себе за лікаря, повідомила інформацію, що її син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого у нього множинні травми та на лікування необхідні грошові кошти, які можна передати в лікарню. Таким чином потерпіла ОСОБА_4 була введена в оману та вважала, що розмовляє по телефону з лікарем, який лікує її рідну людину. Невстановлена особа в ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_4 , впевнившись, що в останньої за місцем мешкання наявні грошові кошти, які остання, будучи введена в оману, готова передати для сина на лікування, повідомила, що за місцем її мешкання за адресою АДРЕСА_6 , приїде чоловік та отримає грошові кошти, які в подальшому передасть за призначенням. Так, ОСОБА_8 , 15.02.2021 близько 15:35 год., будучи обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи про те, що ОСОБА_4 вже введена в оману та має при собі за місцем мешкання грошові кошти, які готова передати йому в якості сплати за операцію синові, прибув за адресою: АДРЕСА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завданняматеріальної шкоди іншій особі, діючи за попередньою змовою, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, виконуючи вказівку невстановленої особи ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, 15.02.2021 близько 15 год. 35 хв., прибув за адресою АДРЕСА_7 та піднявшись до квартири кв. АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_4 , шляхом обману опинився в середині вказаної квартири. Під час перебування ОСОБА_8 в квартирі, потерпілій знову зателефонувала не встановлена під час досудового розслідування особа, яка назвалася лікарем її сина та підтвердила необхідність передачі грошових коштів на лікування.

Після цього ОСОБА_8 , знаходячись у вказаній квартирі, видаючи себе за особу, яка прибула для передачі грошових коштів постраждалому, діючи шляхом обману, отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 50 000 грн., спричинивши останній матеріального збитку на вказану суму.

Для завершення злочинного наміру, тримаючи здобуті шахрайським шляхом грошові кошти при собі, ОСОБА_8 з місця вчинення правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме: грошовими коштами в сумі 50000 грн., належними ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, шахрайстві, кваліфікуючими ознаками яких є «вчинено повторно» та «вчинено за попередньою змовою групою осіб».

Продовжуючи злочинну діяльність, 03.03.2021 близько 11 год. 00 хв. невстановлена під час слідства особа зателефонувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та шляхом обману, повідомляючи неправдиві відомості, видаючи себе за лікаря, повідомила інформацію, що його син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого у нього множинні травми та на лікування необхідні грошові кошти, які можна передати в лікарню. Таким чином потерпілий ОСОБА_5 був введений в оману та вважав, що розмовляє по телефону з лікарем, який лікує його рідну людину. Невстановлена особа в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_5 , впевнившись, що в останнього за місцем мешкання наявні грошові кошти, які останній, будучи введений в оману, готовий передати для сина на лікування, повідомила, що замісцем його мешкання за адресою АДРЕСА_9 , приїде чоловік та отримає грошові кошти, які в подальшому передасть за призначенням. Так, ОСОБА_8 , 03.03.2021 близько 11:50 год., будучи обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи про те, що ОСОБА_5 вже введений в оману та має при собі за місцем мешкання грошові кошти, які готовий передати йому в якості сплати за операцію синові, прибув за адресою: АДРЕСА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди іншій особі діючи за попередньою змовою, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, виконуючи вказівку невстановленої особи ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, 03.03.2021 близько 11 год. 50 хв., прибув за адресою АДРЕСА_10 , та піднявшись до квартири АДРЕСА_11 , де мешкає ОСОБА_5 , шляхом обману опинився в середині вказаної квартири. Під час перебування ОСОБА_8 в квартирі, потерпілому знову зателефонувала невстановлена під час досудового розслідування особа, яка назвалася лікарем її сина, та підтвердила необхідність передачі грошових коштів на лікування.

Після цього ОСОБА_8 , знаходячись у вказаній квартирі, видаючи себе за особу, яка прибула для передачі грошових коштів постраждалому, діючи шляхом обману, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 18 000 грн., спричинивши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Для завершення злочинного наміру, тримаючи здобуті шахрайським шляхом грошові кошти при собі, ОСОБА_8 з місця вчинення правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме: грошовими коштами в сумі 18000 грн., належними ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, шахрайстві, кваліфікуючими ознаками яких є «вчинено повторно» та «вчинено за попередньою змовою групою осіб».

Не зупиняючись на вчиненому, 04.03.2021 близько 11 год. 00 хв. невстановлена під час слідства особа зателефонувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та шляхом обману, повідомляючи неправдиві відомості, видаючи себе за лікаря, повідомила інформацію, що її сина збив автомобіль, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, та на лікування необхідні грошові кошти, які можна передати. Таким чином потерпіла ОСОБА_6 була введена в оману та вважала, що розмовляє по телефону з лікарем, який лікує її рідну людину. Невстановлена особа в ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_6 , впевнившись, що в останньої за місцем мешкання наявні грошові кошти, які остання, будучи введена в оману, готова передати для сина на лікування, повідомила, що за місцем її мешкання за адресою АДРЕСА_12 , приїде чоловік та отримає грошові кошти, які в подальшому передасть за призначенням.

Так, ОСОБА_8 , 04.03.2021 близько 12:00 год., будучи обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи про те, що ОСОБА_6 вже введена в оману та має при собі за місцем мешкання грошові кошти, які готова передати йому в якості сплати за операцію синові, прибув за адресою: АДРЕСА_12 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди іншій особі, діючи за попередньою змовою, з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, виконуючи вказівку невстановленої особи ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, 04.03.2021 близько 12 год. 00 хв., прибув за адресою АДРЕСА_10 , та піднявшись до квартири кв. АДРЕСА_13 , де мешкає ОСОБА_6 , шляхом обману опинився в середині вказаної квартири. Під час перебування ОСОБА_12 в квартирі, потерпілій знову зателефонувала не встановлена під час досудового розслідування особа, яка назвалася лікарем її сина, та підтвердила необхідність передачі грошових коштів, які ОСОБА_6 приготувала та тримала у своїх руках.

Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись у вказаній квартирі, видаючи себе за особу, яка прибула для передачі грошових коштів постраждалому, діючи шляхом обману, отримав від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 13 000 грн., спричинивши останній матеріального збитку на вказану суму, після чого з місця вчинення правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме: грошовими коштами в сумі 13000 грн., належними ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, шахрайстві, кваліфікуючими ознаками яких є «вчинено повторно» та «вчинено за попередньою змовою групою осіб».

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень згідно зміненого обвинувального акту повністю визнав, пояснив, що приходив до потерпілих забирати гроші, він їм не телефонував та не знає як відбувалося спілкування з ними по телефону. Він був без роботи, отримував завдання від чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , раніше з ним не знайомий, ОСОБА_14 йому сам зателефонував, особисто не зустрічались. ОСОБА_14 йому повідомив, що треба буде поїхати в м. Суми, він приїхав та зняв квартири за двома адресами. Потім йому телефонував ОСОБА_14 , який повідомляв адресу потерпілих та суму коштів, яку має отримати, та він приїжджав до квартир потерпілих і забирав ці гроші. Серед потерпілих було три жінки та чоловік, спілкування з ними відбувалося одну-дві хвилини, якщо питали він називав своє справжнє ім`я, більше у нього нічого не питали. Коли був у квартирі ОСОБА_15 , йому зателефонували та повідомили, щоб йшов звідти. Коли йому відчинила двері квартири ОСОБА_16 , то вона спитала «Ви ОСОБА_14 ?», на що він відповів згодою, вона його запросила та віддала 50 тис грн. ОСОБА_17 передала йому 13 000 грн. До адреси ОСОБА_17 та ОСОБА_18 приїхав на автомобілі ВАЗ, вийшов біля АТБ та сходив на дві адреси. Після того як отримував кошти від потерпілих, перераховув їх всі на карту з терміналів в Мануфактурі та біля Епіцентру. Потім йому на карту поверталось 10% від отриманих від потерпілих сум в якості винагороди. Здогадувався, що така діяльність є незаконною. Також зазначив, що на досліджених в судових засіданнях відеофайлах, які є додатками до протоколів слідчий дій, зображений він.

Суд, вислухавши такі покази обвинуваченого, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність таких доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_8 , окрім визнавальних його показів, також підтверджується наступними доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 07.04.2021 о 09-00 год., протоколу огляду предметів з додатками, ОСОБА_7 повідомила про те, що 13.02.2021 близько 15-00 год на її стаціонарний телефон зателефонував невідомий, який представився лікарем та повідомив, що її онук потрапив в ДТП та потребує коштів на лікування, вона повідомила, що має тільки 20 тис. грн., робила записи під вказівку невідомої особи, яка телефонувала. За її місцем мешкання приїхав невідомий чоловік за грошовими коштами, коли він був в квартирі, вона зателефонувала сину, який повідомив, що все добре і невідомий втік (т.2 а.п. 56-62).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2021 з додатками потерпіла ОСОБА_7 вказала на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на невідомого чоловіка, який прибув за її місцем мешкання, щоб забрати грошові кошти та в подальшому вибіг з квартири, побачивши, що вона зателефонувала сину (т.2 а.п. 69-74).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2021 з додатками, згідно якого свідок ОСОБА_19 вказав на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на чоловіка, який користувався його послугами як таксиста 13.02.2021 близько 15:35 год за маршрутом АДРЕСА_14 , до АДРЕСА_4 , довіз його до під`їзду №3, зачекав 5-7 хвилин, він вийшов з під`їзду та він його відвіз (т.2 а.п. 75-80).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 15.02.2021 о 16:35 год, яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , згідно якої 15.02.2021 близько 15:00 їй зателефонував невідомий з мобільного телефону, назвався лікарем та повідомив, що її син потрапив в ДТП та потрібні гроші на операцію. Після чого прийшов невідомий чоловік, якому вона віддала гроші в сумі 50 000 грн, після чого відразу пішов (т.2 а.п. 81).

Протоколом огляду місця події від 15.02.2021 з додатками зафіксовано обстановку в квартирі ОСОБА_4 (т.2 а.п. 82-87).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2021 з додатками потерпіла ОСОБА_4 вказала на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на невідомого чоловіка, який 15.02.2021 близько 15:00 прибув за її місцем мешкання та забрав грошові кошти в сумі 50 тис. грн. (т.2 а.п. 88-92).

Доводи захисника стосовно цього доказу щодо того, що особи відрізняються за зростом та статурою, а ОСОБА_20 у потерпілої в квартирі перебував у шапці та масці, тому не могла бачити лоб і ніс, спростовуються дослідженим відеозаписом, який є додатком до протоколу, з якого вбачається, що пред`явленні для впізнання особи є приблизно одного росту та статури, а також показами потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2021 з додатками, згідно якого свідок ОСОБА_21 вказав на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на чоловіка, який 15.02.2021 близько 15:30 год. виходив з квартири АДРЕСА_15 (т.2 а.п. 93-97).

З протоколу огляду предмету, а саме диск, наданий ОСОБА_22 з відеореєстратора т/з Опель Меріна НОМЕР_1 за 15.02.2021 вбачається, що особа чоловічої статі сідає до автомобіля та прямує на вул. Харківська 58Г, а в подальшому до ТРЦ Мануфактура, маршрут Я.Мудрого, 50, п.4 до АДРЕСА_7 підтверджується роздруківкою замовлення. ОСОБА_20 в судовому засіданні не заперечував своє зображення (т.2 а.п. 98-108).

Протоколом огляду предмету, а саме диску, на якому містяться записи з внутрішніх та зовнішніх камер відеоспотереження, що знаходяться в ТЦ «Мануфактура» за адресою: м.Суми, вул.Харківська, 2/2, з яких вбачається, що 15.02.2021 у період часу з 15:41 год до 16:17 особа чоловічої статі здійснює банківські операції з терміналом АТ КБ «Приватбанк» та спілкується по телефону. ОСОБА_20 в судовому засіданні не заперечував своє зображення (т.2 а.п. 110-119).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Їй подзвонив невідомий чоловік на мобільний телефон та повідомив, що її сина збила машина і він потребує негайного операційного втручання та потрібні кошти. Потім почав їй диктувати заяву на ім`я голови чи завідуючого, сказав, що їй зроблять знижку з урахуванням її віку, стану здоров`я. Також сказав, що приїде до неї молодий чоловік та забере гроші. На її запитання коли вона може передати гроші, чоловік їй відповів по телефону, щоб вона відкривала двері, там вже стоять. Коли вона відкрила двері, там стояв молодий чоловік, одягнутий у сіру куртку, кепку, при привітанні він зняв маску та вона його запам`ятала. Потім пішла в іншу кімнату, де вона зберігала гроші. Чоловік стояв на кухні та вона йому віддала 50 тис. гривень з метою передачі їх на лікування сину, і він швидко пішов, вона хотіла віддати заяву на ім`я лікаря, але він махнув рукою, що вона йому не потрібна. Тоді вона зрозуміла, що її ошукали. Зателефонувала сину та в поліцію. Зазначила, що сусід ОСОБА_23 бачив як він зайшов у під`їзд та стояв біля її квартири. В судовому засіданні вказала на ОСОБА_8 як на особу, яка приходила до неї та забрала гроші.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.03.2021 від ОСОБА_6 вбачається, що остання повідомила про те, що 04.03.2021 близько 12:30 год невстановлена особа знаходилась за адресою: АДРЕСА_12 шляхом вільного доступу, діючи відкрито шляхом ривку вихопила у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100000 грн, чим завдала майнової шкоди потерпілій (т.2 а.п.162).

Протоколом огляду місця події від 04.03.2021 з додатками зафіксовано обстановку в квартирі ОСОБА_6 (т.2 а.п. 163-168).

З протоколу огляду предметів від 14.03.2021 вбачається, що ОСОБА_6 складала «поручительство», надавала письмову згоду на проведення операції сину та зазначила про внесення часткової оплати в розмірі 100 000 грн (т.2 а.п. 169-171).

Під час досудового розслідування 12.03.2021 проводився допит потерпілої ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України, під час якого остання показала, що їй зателефонував лікар-травматолог та повідомив, що її син потрапив в ДТП, зателефонувати сину для перевірки цієї інформації вона одразу не здогадалась. Лікар повідомив, що сину потрібна операція та син повідомив, що вона може надати гроші. Також зазначила, що до неї додому приходив чоловік за грошима. Впізнати його може. Він взяв гроші і пішов сходами, вона його не зупиняла. На сходах ще був сусід ОСОБА_24 (т.2 а.п. 172-174). Потерпіла не змогла вказати на спосіб заволодіння грошовими коштами саме ривком, як про це зазначено в її заяві про вчинення злочину, а також не змогла пригадати суму коштів, якими заволодів ОСОБА_20 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2021 з додатками потерпіла ОСОБА_6 вказала на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на невідомого чоловіка, який 04.03.2021 близько 12:30 прибув за її місцем мешкання та забрав грошові кошти в сумі 100 000 грн (т.2 а.п. 175-180).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2021 з додатками свідок ОСОБА_25 вказав на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на невідомого чоловіка, якого він бачив 04.03.2021 після 12 год за адресою: АДРЕСА_16 на третьому поверсі та через деякий час між другим і третім поверхами (т.2 а.п. 242-246).

Під час судового розгляду та дослідження доказів по епізоду заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_6 , не підтвердились обставини в частині суми завданої шкоди та способу заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 ривком, у зв`язку з чим прокурором і було змінено обвинувачення з ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України. Тому ці докази суд вважає належними в частині підтвердження дня, часу і місця заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами ОСОБА_6 .

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.03.2021 від ОСОБА_5 , вбачається що 03.03.2021 близько 10:30 останній передав грошові кошти в сумі 17000 грн за місцем мешкання невідомому чоловіку нібито на лікування сина, який потрапив в ДТП (т.2 а.п. 225).

Протоколом огляду місця події від 04.03.2021 зафіксовано обстановку в квартирі ОСОБА_5 (т.2 а.п. 226-230).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22.03.2021 з додатками потерпілий ОСОБА_5 вказала на фотознімок із зображенням ОСОБА_8 як на невідомого чоловіка, який 03.03.2021 близько 11:20 прибув за його місцем мешкання та забрав грошові кошти в сумі 17 000 грн в якості сплати за операцію (т.2 а.п. 232-241).

Під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, що оформлено відповідним протоколом з додатками від 04.03.2021, проведено особистий обшук ОСОБА_8 , в ході якого вилучено 20 000 грн, одяг, в який був одягнутий ОСОБА_8 та речі, які були у нього з собою (т.3 а.п. 1-25).

Згідно протоколу огляду предмету від 11.03.2021, ОСОБА_8 в приміщенні ТРЦ «Атріум» здійснював банківські операції з переказу грошових коштів, що обвинуваченим не оспорювалось, та у зв`язку з відсутністю у сторін сумнівів у достовірності викладених у протоколі даних суд не досліджував відеозапис, який є додатком до протоколу (т.3 а.п. 68-82).

Протоколами огляду предметів від 11.03.2021 з додатками, а саме дисків з відеозаписами з зовнішніх камер відеоспостереження за адресою: м.Суми, вул. СКД, 20, АТБ-маркет, СКД, 22, магазин «Продуктова Хатка», на яких ОСОБА_8 04.03.2021 приблизно в час, який зазначений потерпілою ОСОБА_6 у заяві про вчинення злочину, вибігає з двору, в якому проживала остання (т.3 а.п. 85-105, 157-165); та від 10.03.2021 з додатками, а саме диску з відеозаписами з зовнішніх камер відеоспостереження за адресою: м.Суми, вул. СКД, 20, АТБ-маркет, на якому ОСОБА_8 03.03.2021 приблизно в час, який зазначений потерпілим ОСОБА_18 у заяві про вчинення злочину, вибігає з двору, в якому проживає останній (т.3 а.п. 107-118).

З протоколу огляду предмету від 04.03.2021 з додатками, а саме диску з відеозаписами з зовнішніх камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_16 , встановлених на 3-му під`їзді, на яких ОСОБА_8 04.03.2021 приблизно в час, який зазначений потерпілою у заяві про вчинення злочину, заходить до під`їзду, в якому проживає ОСОБА_6 та через нетривалий час швидко вибігає з нього (т.3 а.п. 120-125).

Протокол обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, н.д.р. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_26 , та на якому ОСОБА_8 пересувався під час вчинення злочинів, не підтверджує прямо чи непрямо фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню, тому суд вважає його неналежним доказом (т.3 а.п.37-48).

Стосовно зауважень захисника на протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками стосовно відсутності потреби проводити таку слідчу дію саме за фотознімками у органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_8 на час їх проведення вже був затриманий, то ці обставини не є порушенням вимог КПК та слідчим прийняте рішення з урахував вимог ст. 40 та ст. 228 КПК України, крім того, прокурор вказував, що потерпілі є особами похилого віку, органу досудового розслідування було важко організувати у зв`язку з їх станом здоров`я допит потерпілих, тому проводити такі слідчі дії як пред`явлення особи для впізнання проводилось саме за фотознімками за місцем мешкання потерпілих.

Також, суд вирішив за можливе завершити судовий розгляд, безпосередньо не провівши допит потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_5 (97 років) надіслав заяву про проведення розгляду справи без його участі, в якій також зазначив, що цивільний позов та обвинувачення підтримує, в судові засідання жодного разу не прибував, повідомлявся належним чином, на телефонні дзвінки не завжди відповідав, під час виходу поліцейських за його адресою проживання також відмовився відчиняти двері та отримувати повістку у зв`язку зі станом здоров`я (т.1 а.п.145-146, 158, 207, 218), потерпіла ОСОБА_6 (92 роки) в судові засідання жодного разу не прибула, повідомлялась належним чином, однак майже всі судові повістки поверталися до суду без вручення, на телефонні дзвінки не відповідала, прокурором надано докази того, що остання виїхала до російської федерації, яка визнана державою-агресором та з якою на даний час будь-які дипломатичні відносити відсутні (т.1 а.п. 146, т.3 а.п. 241). Так само і потерпіла ОСОБА_7 (91 рік) повідомлялась судом належним чином про дати судових засідань, обов`язковість її участі для проведення її допиту, однак жодного разу вона в судові засідання не прибула, повідомляючи в телефонному режимі про поганий стан здоров`я.

З огляду на викладене, суд розцінив таку поведінку потерпілих як незацікавленість у розгляді справи, втрату інтересу до кримінального провадження, не підтримання обвинувачення у зв`язку з його зміною, водночас суд з розумінням ставиться і до досить похилого віку потерпілих, в наслідок якого останні дійсно через об`єктивні обставини не мають можливості прибути до приміщення суду або прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з необхідністю реєстрації в Електронному суді, тобто із застосуванням сучасних технологій.

Таким чином, судом вживались всі можливі заходи для забезпечення участі потерпілих в судових засіданнях, однак останні в судові засідання не прибували, просили проводити розгляд без їх участі у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Крім того, покази потерпілих в даному конкретному провадженні не є єдиним та основним доказом. І така позиція узгоджується з висновками ВС у постанові від 01.11.2022 у справі 212/8412/17.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, приходить до висновку, що прокурором доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, а його дії слід кваліфікувати:

-за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями вчинив незакінчений замах на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 25000 грн., належними ОСОБА_7 , шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб вчинив шахрайство, тобто заволодів чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами в сумі 50000 грн., належними ОСОБА_4 , 18 000 грн, належними ОСОБА_5 , 13000 грн, належними ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами, особу винного, його поведінку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим у зміненому обвинуваченні.

Суд не бере до уваги зазначену в обвинувальному акті таку пом`якшуючу обставину як щире каяття, оскільки ОСОБА_8 , окрім визнання факту вчинення злочинних дій, не висловлював дійсне й відверте визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, та навіть формально не було ним зазначено про це.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочинів щодо осіб похилого віку. Суд не враховує ще раз вказані в обвинувальному акті обставини, що обтяжують покарання у виді повторності та вчинення кримінального правопорушення групою осіб, оскільки ці обставини вказані як ознаки злочинів, що впливають на його кваліфікацію, що узгоджується з п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_8 раніше не судимий, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, розуміє негативний вчинок.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої матеріальної шкоди потерпілим, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі та позбавлення волі, з урахуванням положень ст. 68 КК України, остаточно призначивши покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_27 такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Такий вид покарання як штраф, на думку суду по-перше, не буде відповідати цілям покарання з урахування всіх обставин справи, вказаних вище, а по-друге, буде надмірним тягарем для обвинуваченого, враховуючи те, що останній ніде не працює та необхідність здійснювати відшкодування згідно цивільних позовів, які ним визнані. Також і сторона захисту вказувала на скрутний матеріальний стан обвинуваченого, який незважаючи на мінімальний розмір застави, визначений судом як альтернативний запобіжний захід, не зміг її внести. Виправні роботи не можуть бути призначені, оскільки такі відбуваються за місцем роботи засудженого, тоді як ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований.

У справі подані цивільні позови.

Цивільні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід задовольнити в повному обсязі у зв`язку з доведенням винуватості ОСОБА_8 , обґрунтованістю цивільних позовів та їх визнанням обвинуваченим в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а саме на суму 13 000 грн з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 не надано належних та допустимих доказів, та прокурором їх не зібрано, якими б підтверджувалася заявлена матеріальна шкода.

Отже, позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальних витрат підлягає задоволенню частково, а саме на суму 13 000 грн, яка визнається і обвинуваченим.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому продовжити до 04.03.2023 із можлливістю внесення застави в межах п.1 ч.5. ст. 182 КПК України з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 128, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04 березня 2021 року, також зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання період тримання під вартою з 05 березня 2021 року до 20 лютого 2023 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою продовжити до 04 березня 2023 року включно.

Визначити заставу у 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень.

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду по першому виклику;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Цивільні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 13 000 (тринадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: аркуші паперу формату А5 з рукописним текстом в кількості 4 шт. (т.2 а.п. 63-68), оптичні диски з відеозаписами, із записом судового засідання в порядку ст. 225 КПК України після набрання вироком законно сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.п. 92, 108, 119, 174, 246, т.3 а.п. 82, 106, 119, 125, 165);

майно, яке вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_8 , в тому числі і грошові кошти, після набрання вироком законної сили, повернути законному володільцю ОСОБА_8 (т.3 а.п. 22-25);

майно, вилучене під час обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, н.д.р. НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_26 (т.3 а.п.67, 84).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1