Справа № 496/735/22
Провадження № 1-кс/496/567/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , китайця, громадянин КНР, з середньо-спеціальною освітою, який являється власником ФОП, вдівця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000079 від 10.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням і просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Свої вимоги мотивує тим, що 09.02.2022 приблизно о 13 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 разом із іншими невстановленими особами зайшли до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), змусили останніх проти їх волі покинути квартиру та сісти в автомобіль марки «TOYOTA RAV 4» р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на викрадення трьох людей, діючи умисно, нехтуючи вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, та статті 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, якою визначено, що ніхто не може піддаватися насильницькому зникненню, упевнившись, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) не зможуть втекти та використовуючи фізичну силу, всупереч їх волі затягнули останніх до салону вище вказаного автомобілю, і як тільки останні опинились у салоні автомобілю, закрили пасажирські двері та направились до м. Одеса. Далі, 10.02.2022, близько 02 годин 00 хвилин, прибувши до м. Одеса, Чень Цзішен реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 на вищевказаному автомобілі привіз ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), до орендованої квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , де став, в супереч волі останній, утримувати їх у зазначеній квартирі. Далі, 10.02.2022 приблизно о 08 годин 30 хвилин до м. Одеси приїздив ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зустрівся з не встановленою особою, після чого, вдвох рушили до смт. Авангард ЖМ «7 Небо». По приїзду до ЖМ «7 Небо» він та невстановлена особа, зустрілися біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , з Чень Цзішен. В ході бесіди, невстановлена особа, наказала ОСОБА_15 здійснити нагляд за ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), які знаходяться у квартирі 3 зазначеного будинку, на що останній погодився та не заперечував. Так, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_8 сходами піднялись на 4-й поверх п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_5 , де зайшли до квартири АДРЕСА_6 , в якій знаходилися ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ). На виконання вказівки не встановленої особи, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) залишилися у вказаній квартирі, де здійснював нагляд за останніми, що виражався у обмеженні свободи пересування. Чень Цзішен разом із ОСОБА_16 ( ОСОБА_10 ) покинув квартиру, при цьому зачинивши на запірні пристрої вхідні двері квартири з зовнішньої сторони, що унеможливлювало вільний вихід із квартири потерпілих ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), а ОСОБА_15 в свою чергу став здійснювати нагляд за останніми та контролювати їх дії, що виражалося в обмеженні свободи та пересування останніх. Далі, продовжуючи протиправні дії 10.02.2022 року приблизно о 10 годин 00 хвилин ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_16 ( ОСОБА_10 ) та наказав збирати речі, через деякий час останнього посадили у автомобіль марки «Хюндай соната» срібного кольору р.н. НОМЕР_2 та рушили до Аеропорту, де біля старого терміналу залишили автомобіль та поїхали до квартири на автомобілі марки «TOYOTA RAV 4» р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, де утримували ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), після того як біля парадної побачили працівників поліції почали тікати та поїхали в район парку ЖК «Континент» біля ОСОБА_17 , невстановлена особа погрожуючи предметом ззовні схожим на пістолет направила в бік потерпілого ОСОБА_16 ( ОСОБА_10 ) чим самим обмежила у пересуванні останнього. Після цього пересіли до автомобілю «TOYOTA RAV 4» р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, який згодом зупинили працівники поліції. 11.02.2022 року ОСОБА_18 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі, вчиненому щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб. 16.02.2022 року Біляївським районним судом Одеської області, щодо підозрюваного ОСОБА_19 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено залишати місце постійного мешкання в період часу з 20:00 год. по 04:00 год., а саме м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 32. Так, у ході відвідування місця постійного мешкання підозрюваного ОСОБА_19 , з метою перевірки виконання останніми обов`язків не залишати місце мешкання у визначений судом період часу встановлено, що підозрюваний відсутній. З метою встановлення місця знаходження останнього, працівникам СКП Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, надано доручення на встановлення місця знаходження підозрюваного. У ході виконання доручення, місце знаходження підозрюваного не встановлено, за місцем проживання зазначеного в ухвалі суді, останній не з`являвся. Згідно відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, підозрюваний ОСОБА_19 25.02.2022 виїхав з України чим порушив обов`язки запобіжного заходу домашнього арешту, який був обраний, слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області. 25.02.2022 кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_19 зупинено, останнього оголошено у розшук. 11.03.2023 місце знаходження підозрюваного ОСОБА_19 встановлено, останнього затримано в порядку ст. 191 КПК України. Враховуючи вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_19 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який є нетяжким злочином, а також ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_20 виняткового запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обґрунтованість підозри і наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не сприятимуть запобіганню вказаним ним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що ОСОБА_19 не переховувався, виклики слідчого не отримував, працівники правоохоронних органів не відвідували його місце проживання з метою встановлення його місця знаходження, тому вважає, що постанова слідчого про оголошення розшуку не відповідає вимогам закону, а відтак, клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Підозрюваний ОСОБА_19 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

На переконання суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, крім того, на даній стадії суд вирішує лише питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом встановлено, що ОСОБА_19 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, є громадянином іншої держави, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Пунктом 60 рішення ЄСПЛ від 27.02.2018 року «Сінькова проти України» визначено: (… Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли було розглянуто інші, менш суворі заходи, і їх було визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі "Гаджімейліч та інші проти Боснії і Герцеговини", заява N 3427/13 та 2 інші заяви, пункт 52, від 03 листопада 2015 року, з подальшими посиланнями).

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування саме найсуворішого запобіжного заходу, при цьому зокрема виходить з такого.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.02.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_20 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонено цілодобово залишати місце постійного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 годин по 4:00 годин.

Як вбачається з рапортів від 18.02.2022 року, 20.02.2022 року, 23.02.2022 в ході відвідування місця постійного мешкання підозрюваного ОСОБА_20 з метою перевірки виконання останнім обов`язків не залишати місце мешкання у визначений судом період часу було встановлено, що підозрюваний відсутній. З метою встановлення місця знаходження останнього, працівникам СКП Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області було надано доручення на встановлення місця знаходження підозрюваного. У ході виконання доручення місце знаходження підозрюваного ОСОБА_20 не встановлено, за місцем проживання останній не з`являвся.

Але слідчий суддя не бере до уваги ці докази, оскільки у вказаних рапортах не вірно зазначено адресу мешкання підозрюваного, АДРЕСА_1 , в той час коли ухвалою слідчого судді від 16.02.2022 року ОСОБА_21 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до довідки наданої Державною прикордонною службою №61/3529 від 23.05.2022 року, ОСОБА_8 дійсно перетнув кордон України у пункті пропуску «Кучурган» 25.02.2022 року, про що його захисник повідомив прокурора.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, відсутні, натомість наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і саме цей запобіжний захід сприятиме запобіганню ризику переховування від органів досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Щодо строку дії ухвали, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

ОСОБА_21 повідомлено про підозру 11.02.2022 року.

Постановою старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_22 від 23.02.2023 року підозрюваного ОСОБА_21 було оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що він переховувався від слідства та досудове розслідування за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України було зупинено.

11.03.2023 року підозрюваний ОСОБА_21 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня постановою старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 досудове розслідування було відновлено.

Таким чином строк досудового розслідування спливає 24.04.2023 року.

При цьому, запобіжний захід застосовується відносно особи в межах строку досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного чень ОСОБА_23 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.04.2023 року.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

-прибувати до слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області та прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області за першою вимогою.

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання, зміну засобів зв`язку.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання - АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 покласти на співробітників відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу надіслати до відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, для виконання.

Строк дії ухвали до 24.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1