ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/22/20 Номер провадження 11-кп/814/1317/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 було задоволено. Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 23 листопада 2022 року по 20 січня 2023 року.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується тим, що ризик переховування від суду не зник, та враховуючи характеризуючі обставини існує необхідність в продовженні тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора суд погодився з існуванням ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і зазначив , що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка її подала

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, передбачений ст. 181 КПК України.

На переконання принесеної апеляції вказує, що заявлені прокурором ризики є безпідставними.

Суд без належного врахування всіх обставин безпідставно задовольнив клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на переконання захисту, останній, перебуваючи протягом тривалого часу у Державній установі „Полтавська установа виконання покарань № 23, фактично втратив суспільну небезпечність і на даний час не може бути суспільно небезпечним для оточуючих і по відношенню нього може бути обраний більш м`який запобіжний захід. Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального законодавства. Наголосив, що він невинен.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України . Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки учасники судового провадження заяв про бажання приймати участь у розгляді справи не заявили , колегія суддів вважає за можливе розглянути провадженні без участі сторін.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000322 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Врахував ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, який на час затримання не працював, не мав постійного джерела доходів, перебуває на обліку лікаря нарколога, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, після чого жодного разу в судові засідання обвинувачений не з`явився, за місцем проживання був відсутній, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, що не заперечувалося самим обвинуваченим під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Отже існують підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризику, на який посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризику і який на даний час не зменшився.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючому у кримінальному провадженні ризику і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який зі сплином часу не зменшився.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Крім того, з огляду на роз`яснення голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у листі від 03 березня 2022 року №2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану в Україні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо його невинуватості, суд апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження не розглядає, оскільки ці питання є предметом перевірки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Жодних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання , що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно, задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4