ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4648/17
Провадження № 1-в/210/119/23
У Х В А Л А

іменем України

"23" лютого 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового засідання до зали суду не прибули, у зв`язку з чим фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ст. 107 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст.80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

В частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За загальними правилами, особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, при наявність трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 КК України строків; 2) невчинення протягом цих строків нового не тяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2017 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 (за участю захисника ОСОБА_7 ) від 19.10.2017 року. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень. Вирок набрав законної сили 27.01.2018 року.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 27.12.2017 року надійшов на виконання до Тернівського районного відділу м. Кривого Рогу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 29.01.2018 року.

Відомостей про те, що ОСОБА_4 добровільно сплатив суму штрафу, матеріали провадження не містять.

Тернівським районним відділом м. Кривого Рогу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області до Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області неодноразово направлялись подання відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КВК України, ч. 5 ст. 53 КК України, у задоволенні подань відділу пробації судом було відмовлено, оскільки органом пробації не було надано суду доказів на підтвердження того, що засуджений не може сплатити штраф, призначений вироком суду, та факту його ухилення від покарання у виді штрафу. Крім того, органом пробації не було встановлено підстав та причин несплати штрафу засудженого, як не було надано також і доказів на підтвердження належного повідомлення засудженого про необхідність сплатити вказаний штраф.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2023 року ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., судове рішення набрало чинності 27.01.2018 року. Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 27.01.2020 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Статтею 26 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу та порядок заміни несплаченої суми штрафу іншим покаранням.

Наведеним нормам КВК відповідають норми КК України.

Так, згідно з ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення особи від виконання покарання у виді штрафу.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу у відповідності до ч.1 ст.389 КК України є злочином. Отже, особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Водночас, відомостей щодо притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомостей про те, що ОСОБА_4 з дати постановлення вироку вчинив нове кримінальне правопорушення останні, не містять.

Матеріали справи містять відомості про те, що працівником органу пробації вживались заходи щодо забезпечення належного виконання вироку суду (направлялись подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських робіт), однак у їх задоволенні судом відмовлено з вищевказаних причин.

Існування в Кримінальному кодексі України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

З врахуванням вищенаведеного, є всі законні підстави для задоволення подання начальника Тернівського районного відділу м. Кривого Рогу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 53, п.1 ч.1 ст.80 КК України, ст.ст.26, 27 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Олександрійського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_10 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., призначеного йому вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2017 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1