справа №176/1362/20
провадження №1-кп/176/28/23
у х в а л а

07 березня 2023 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води клопотання Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2020 року за №0000035,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника цивільних позивачів адвоката ОСОБА_6 , цивільного позивача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області знаходиться вище вказане кримінальне провадження.

На електронну адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 03.03.2023 року надійшло клопотання представника цивільного відповідача Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт транспортного засобу марки «ГАЗ 3302-414» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.01.2019 № НОМЕР_2 належить Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Клопотання мотивоване тим, що Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2020 у справі № 202/322/20 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000035 від 14.01.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Україн, накладено арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування, на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ 3302-414» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстрований: АДРЕСА_1 , із подальшим зберіганням даного транспортного засобу на території штраф-майданчика Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 12.

Зазначає, що станом на сьогодні автомобіль марки «ГАЗ 3302- 414» реєстраційний номер НОМЕР_1 фактично повернуто власнику майна - ДП «СхідГЗК», а тому необхідність знаходження в арешті вказаного майна відсутня. Просить суд врахувати ту обставину, що ДП «СхідГЗК» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України, та згідно з Наказом Міністерства енергетики України від 07.09.2022 року № 1-ДСК ДП «СхідГЗК» внесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору. Станом натепер у ДП «СхідГЗК», в умовах дії правового режиму воєнного стану, обмежень у споживанні електричної енергії, є гостра необхідність у залученні вказаного автомобіля у перевезеннях вантажів з Жовтоводського промислового майданчика на урановидобувні шахти, які знаходяться у Кіровоградській області. Зазначена необхідність обумовлена дефіцитом обігових коштів на підприємстві для закупівлі пального. Разом з тим, автомобіль марки «ГАЗ 3302-414» реєстраційний номер НОМЕР_1 має газобалонне обладнання, що значно здешевлює перевезення вантажів.

В судове засідання представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_8 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд поданого клопотання без її участі.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання цивільного відповідача, мотивуючи тим, що транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, який судом ще не оглядався. Окрім того, у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови до ДП "СхідГЗК" про відшкодування шкоди. залишення арешту майна забезпечити майбутнє виконання судового рішення в частині відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просили скасувати арешт майна.

Циаільний позивача заперечував щодо скасування арешту майна.

Представник цивільних позивачів адвокат ОСОБА_10 також заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2020 року у справі № 202/322/20 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000035 від 14.01.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування, на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ 3302-414» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстрований: АДРЕСА_1 , із подальшим зберіганням даного транспортного засобу на території штраф-майданчика Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 12. (т.2 а.с. 5 матеріалів кримінального провадження).

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України,тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд провадження розпочато, судом досліджуються письмові докази. В той же час, судом не оглянуто речовий доказ.

Транспортний засіб «ГАЗ 3302-414» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні. В подальшому цей речовий доказ підлягає огляду в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника цивільного відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.174 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника цивільного відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про скасування арешту майна відмовити

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя