Справа № 526/1024/23
Провадження № 1-кс/526/236/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000216 від 02.04.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ, Донецької області, громадянину України, освіта середня, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 2 групи, раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України

в с т а н о в и л а:

слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України,вказуючи, що досудовим слідством встановлено, що 28.03.2023 на протязі дня, ОСОБА_5 , спільно зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебували у приміщенні будинку по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, в денний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 зайшов до кімнати будинку, де на ліжку лежали батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 , після чого, з метою спричинення останнім тілесних ушкоджень, руками стягнув ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підлогу. Водночас, коли ОСОБА_9 лежала на підлозі, ОСОБА_5 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин до матері, наніс їй декілька ударів руками по тілу, після чого взявши до рук дерев`яну палицю-тростину, яка знаходилася у цій же кімнаті будинку, свідомо, допускаючи із урахуванням свого віку та життєвого досвіду, а також стану, в якому знаходилася ОСОБА_9 , настання тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно наніс не менше 2-х сильних ударів дерев`яною палицею-тростиною по голові ОСОБА_9 .

Від вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому склепіння черепу та крововиливів під оболонки головного мозку, які за небезпечністю для життя в момент заподіяння, відповідно до п. 2.1.3 б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Після отримання тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій сина ОСОБА_5 , з 28.03.2023 по 31.03.2023 ОСОБА_9 перебувала у приміщенні будинку за місцем свого проживання. Вранці 31.03.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 вийшла з приміщення будинку на подвір`я домоволодіння, де 31.03.2023, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №32 від 03.04.2023, померла від отриманих 28.03.2023 тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу під оболонки головного мозку, перелому склепіння черепа.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не підтвердив свою причетність до описаних вище подій, вказав, що мати та батько живі і знаходяться вдома.

Адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки на даний час не проведена експертиза, яка б підтвердила чи спростувала осудність підозрюваного, тому не можливо стверджувати про наявність умисних дій та вчинення ним умисного злочину.

Законний представник ОСОБА_6 підтримала позицію адвоката.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадженні досудового слідства знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02.04.2023 за № 0000216 за ч.2 ст. 121 КК України.

02.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 02.04.2023; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 01.04.2023, протоколом огляду місця події від 02.04.2023 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , протоколом додаткового огляду місця події від 03.04.2023 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.04.2023, протоколом допиту ОСОБА_14 від 04.04.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_5 та іншими доказами в своїй сукупності, які встановлені в ході проведення досудового розслідування.

В ході судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України та що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не має у власності нерухомого майна, при цьому ОСОБА_5 усвідомлює можливе позбавлення волі за вчинений злочин, оскільки він розуміє, що у разі доведення його вини у вчиненні даного злочину йому загрожує позбавлення волі на строк від семи до десяти років; може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, як потерпілого, так і свідків у цьому кримінальному провадженні, адже потерпілим у даному кримінальному провадженні є його рідний батько, який може змінювати свої покази або взагалі відмовитись від їх подальшого надання та з яким він проживає в одній оселі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, адже на даний час також здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 02.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 своєму батькові ОСОБА_8 , які наразі об`єднані постановою прокурора, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, у підозрюваного відсутні достатні джерела до існування, оскільки він не працевлаштований; окрім цього може не виконувати покладенні на нього процесуальні обов`язки, не виконувати процесуальні рішення, незаконно впливати на інших осіб, які на даний час не допитані.

Вважати так слідчому судді дають наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України, який відноситься до категорії тяжкого, ніде офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає, після засудження продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення що свідчить про відсутність наміру ставати на шлях виправлення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідча суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При обранні міри запобіжного заходу враховую також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підозрюваний ОСОБА_5 перебуває з 01.04.2023 року по теперішній час на лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»за адресою м. Полтава, вул. Медична, 1.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України, його тяжкість та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому з метою присікти злочинну діяльність та для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства, не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000216 від 02.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.122 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 4 червня 2023 року о 15 годині 30 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Ухвала проголошена 7 квітня 2023 року 0 14 годині

Слідча суддя: ОСОБА_1