Справа 274/2183/22 Провадження 1-в/0274/369/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня, Чернігівської області, громадянина України, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обраховано з 28.09.2017, а також зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.09.2017 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019 набрав законної сили 26.03.2020.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування (перерахунок) строку попереднього ув`язнення за періоди 26.03.2020 по 16.04.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в редакції Закону України 838-VIII, посилаючись на те, що в цей період він перебував в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з інших підстав.
Засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник адміністрації виправної колонії вказав, що строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 вже зараховано вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019, не вбачає юридичних підстав для задоволення даного клопотання судом.
Прокурор в судовому засіданні підтримав думку представника виправної колонії.
Заслухавши засудженого, представника виправної колонії, прокурора, дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: "попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті".

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В п. 102-105 своєї постанови від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

За нормами КПК України у строк попереднього ув`язнення включається строк - затримання особи без ухвали слідчого судді, суду - та попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 497/349/16-к визначено, що положення в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи, що вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019, набрав законної сили 26.03.2020 та звернутий до негайного виконання, тому період з 26.03.2020 по 16.04.2021 не підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так як є періодом відбування покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019, а не попереднім ув`язненням ОСОБА_4 ..
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1