Справа № 461/593/23
Провадження № 1-кс/461/590/23
про продовження строку дії запобіжного заходу
30.01.2023 року м. Львів
Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
в провадженні Галицького районного суду м. Львова під головуванням судді ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 121 КК України.
30.01.2023 прокурор подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, покликаючись на те, що обвинувачений після закінчення строку тримання під вартою може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.
На підставі розпорядження Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2023 призначено повторний автоматичний розподіл клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 через перебування у відпустці судді ОСОБА_7 .
Протоколом передачі судової справи від 30.01.2023 для розгляду вказаного клопотання визначено суддю ОСОБА_1 .
Розгляд клопотання призначено на 30.01.2023.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на відсутність підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просять змінити запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в тому числі до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
В судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, відтак з метою уникнення покарання, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Суд при застосуванні запобіжного заходу приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 неодружений, не працює, не має постійного доходу, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків та іншого обвинуваченого.
Частиною 4 ст.183 КПК України визначено виключний перелік випадків у яких слідчий суддя має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що даний злочин вчинено із застосуванням насильства, суд вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» - продовжити до 60 днів - до 30.03.2023, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31.01.2023

Суддя ОСОБА_1