У Х В А Л А

21.11.2022 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької о бВласті ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000411 від 09.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18.11.2022 року слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням. Клопотання мотивує тим, що 08.11.2022 до Жмеринського РВП із заявою звернулась ОСОБА_5 , 1980 р.н., жителька смт. Браїлів Жмеринського району, про те, що в період часу з 17:00 год. 02.11.2022 по 06:30 год. 03.11.2022, невідома особа, шляхом розбиття склопакету металопластикового вікна, проникла до приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрала грошові кошти в сумі 957 грн., мобільний телефон «Nokia» моделі Х2 із сім-картою «Київстар» НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ; імеі НОМЕР_3 та зарядний пристрій до нього, спричинивши власниці майнової шкоди.
За даним фактом 09.11.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Бранка Луганської області, проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , який продав викрадений ним мобільний телефон гр, ОСОБА_7 . В свою чергу, ОСОБА_7 16.11.2022 добровільно видав працівникам поліції вказану річ, не знаючи на момент придбання, що вона була викрадена.
Вказаний мобільний телефон було вилучено в якості речового доказу до вирішення справи по суті.
Враховуючи викладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке являється речовим доказом, для забезпечення його збереження та проведення експертних досліджень.
Тому слідчий просить суд задовольнити його клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В судове засідання слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант ОСОБА_3 не з`явився подавши письмову заяву відповідно до якої просив клопотання задовольнити, та розгляд клопотання про арешт майна провести у його відсутність.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву, якою просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, не заперечувала з приводу арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого та копії матеріалів кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що з копій матеріалів кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 вбачається, що за вищезазначеними фактами були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
На переконливу думку слідчого судді, слідчим СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 доведено, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення або пошкодження вилучених речей, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати об`єктивному та всебічному розслідуванні кримінального провадження.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98,131,132,170-173,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000411 від 09.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, задовольнити.
Накласти арешт, на тимчасово вилученим майном, а саме: на мобільний телефон марки «Nокіа» моделі Х2, (імеі НОМЕР_2 ; імеі- НОМЕР_3 ), який належить потерпілій ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1