Справа № 450/65/22 Провадження № 1-кп/450/10/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 125 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 19.10.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українець, громадянина України, освіта середня, неодружений, дітей неповнолітніх на утриманні немає, не працює, згідно ст. 89 КК України несудимий, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України ,-

у с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 17.10.2021 близько 16 год., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно наніс останньому множинні удари потерпілому кулаками рук в область тім`яної ділянки голови, після чого наніс удар коліном правої ноги в область грудної клітки потерпілого та один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого, внаслідок чого заподіяв потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді на повіках лівого ока синець, на передній поверхні грудної клітки зліва синець та забійну рану тім`яної ділянки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що між ним та його батьком ОСОБА_6 тривалий час неприязні відношення.

Так, дійсно 17.10.2021 близько 16 год. він знаходився за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає зі своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_6 . Так як між ним та потерпілим на передодні виник конфлікт, то він вирішив вияснити відносини з останнім. З цією метою він зайшов в кімнату, де батько лежав на дивані. Розпочавши словесний конфлікт, в результаті чого батько встав з дивана відштовхнув його і намагався вийти в коридор. Однак, він почав наносити йому удари руками по голові, від чого батько присів на підлогу. В потерпілого почала йти кров з голови і в цей час він наніс удар коліном в ділянку грудей. Після чого батько встав і він знову наніс йому удар рукою в голову. В цей час їх розняли і конфлікт припинився.

Вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнає частково так як вважає, що він захищався від ударів які наносив йому потерпілий.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав частково, його вина повністю підтверджена зібраними під час досудового слідства доказами, які перевірені в судовому розгляді зокрема;

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що між ним та обвинуваченим останній час триває конфлікт з приводу зловживання наркотиками та алкоголем останнім.

Так, 17.10.2021 він повернувшись додому з церкви, приліг в своїй кімнаті на диван відпочити. Біля 16 год. в кімнату зайшов син ОСОБА_4 і без причино почав чіплятись до нього. Щоб не відбулось повторно конфлікту, він почав втікати від сина в коридор. Однак останній наздогнав його та наніс 10-15 ударів по голові та тілу. Від ударів він присів на підлогу і в цей час обвинувачений наніс йому удар коліном по тілу та удар кулаком в обличчя. В результаті нанесених ударів в нього пішла кров з голови. В цей час їх розняли і конфлікт припинився. Від отриманих ушкоджень йому стало погано і його доставили в лікарню.

Також потерпілий показав, що конфлікт розпочав обвинувачений і він останньому жодних тілесних ушкоджень не наносив.

Показами свідка ОСОБА_6 яка в судовому засіданні показала, що за вказаною адресою вона проживає з чоловіком ОСОБА_6 також разом з ними проживає їх син ОСОБА_4 . На протязі тривалого часу між ними та обвинуваченим тривають конфлікти з приводу зловживання останнім наркотичних засобів та алкоголю.

Так, 17.10.2021 близько 16 год. вона знаходилась на кухні. В цей час вона почула крик в коридорі, вийшовши в коридор вона побачила як обвинувачений наносить удари руками по тілу та обличчю потерпілого. Вона почала кричати і вимагати, щоб обвинувачений припинив бити чоловіка, однак останній не зупинявся. Від нанесених ударів чоловік присів на коліно і обвинувачений наніс йому удар коліном по тілу та удар рукою в голову. Від нанесених ударів у чоловіка пішла кров з голови.

Під час вказано конфлікту вона не бачила, щоб потерпілий наносив обвинуваченому будь-яких ударів. Також після вказаних подій вона не бачила на видимих частинах тіла обвинуваченого жодних тілесних ушкоджень.

Протоколом слідчого експерименті від 29.12.2021 згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 розказав та показав, яким чином 17.10.2021 умисно наніс потерпілому тілесні ушкодження.

Протоколом слідчого експерименті від 11.11.2021 згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 розказав та показав, яким чином від 17.10.2021 обвинувачений умисно наніс йому тілесні ушкодження.

Висновком судово-медичної експертизи №185/2021 від 19.10.2021 згідно з яким при огляді та з представлених медичних документів у ОСОБА_6 на повіках лівого ока синець, на передній поверхні грудної клітки зліва синець, забійну рану тім`яної ділянки. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до звернення потерпілого за медичною допомогою, імовірно 17.10.2021 від дії тупих предметів, в цілому не могли утворитись при падінні з висоти власного росту, виникли можливо при обставинах, на які вказую потерпілий та за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Часткове визнання обвинуваченим своєї вини і висування версії, що він оборонявся від протиправних дій ОСОБА_6 , а саме нанесення йому тілесних ушкоджень, суд важає способом захисту, з метою уникнення від відповідальності за скоєне та спростовується вищевказаними доказами.

Крім того, покази обвинуваченого, що потерпілий також наносив йому тілесні ушкодження, від яких він захищався, нічим не підтверджено. За медичною допомогою, чи в правоохоронні органи ОСОБА_4 не звертався.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.1 ст. 125 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено із врахуванням наступного.

З правового висновку Верховного Суду у постанові від 20.04.2021 року в справі №457/529/20 вбачається, що щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї кримінально караної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

З правового висновку Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №288/1158/16-к вбачається, що під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Враховуючи відсутність співчуття до потерпілого, небажання обвинуваченого усунути нанесену шкоду, фактичне невизнання вини, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який не висловив каяття у вчиненому, не вибачився перед потерпілим, суд вважає, що відсутні пом`якшуючі обставини, такі як щире каяття, та сприяння у розкритті злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше не судимий, перебуває на обліку в лікаря-психіатора з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, психоорганічний синдром, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та те що обвинувачений не працює, немає доходів, позицію потерпілого який просить суд не призначати йому покарання у вигляді штрафу так як йому особисто прийдеться платити штраф замість обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, обмежень передбачених ст. 56 КК України при призначенні даного виду покарання судом не встановлено, з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто п`ятдесят) годи громадських робіт.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1