Справа № 369/9688/22
Провадження №1-кп/369/1333/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000273 від 31 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працював неофіційно, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (далі КК України),

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000273 від 31 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово судом було продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2023 року до 20 березня 2023 року включно, з альтернативою внесення застави у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, з альтернативою внесення застави, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. В обґрунтування необхідності продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та експертів, вчиняти кримінальні правопорушення аналогічного характеру. Вважав, тримання під вартою єдиним запобіжним заходом, який спроможний забезпечити процесуальну повідку обвинуваченого у цій справі.

При обговоренні клопотання прокурора захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання чи визначити розмір альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, а саме в розмірі 200 000 грн, тобто такого, щоб був помірним для обвинуваченого. Стверджував, що визначений раніше судом розмір застави для його підзахисного є непомірним та таким, що створює надмірний тягар.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити, оскільки визначений раніше судом розмір застави для нього є непомірним, оскільки він не працює, має на утриманні двох дітей, тобто, його фінансовий стан та стан його родини не дозволяє оплатити йому вказаний розмір застави. При цьому, зазначив, що тримається під вартою майже 9 місяців. Стверджував, що ризики заявлені прокурором повторюються та не існують.

Поряд з цим, обвинувачений просив застосувати до нього вимоги ст. 616 КПК України, і надати йому можливість вступити до лав ЗСУ і стати на захист України від збройної агресії Російської Федерації.

За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання сторони захисту стосовно зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, ознайомившись з клопотаннями учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зареєстрований в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, тому з огляду на те, що на території України проводяться військові дії та частина території держави є тимчасово окупованою, обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінальних правопорушень вперше, так як обвинувачений в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має, позитивні характеристики за місцем проживання, добровольчого формування АДРЕСА_3 , наявність постійного місця проживання обвинуваченого, наявність дружини та утриманців: двох неповнолітніх дітей (дитини, яка навчається в другому класі), тобто наявність стійких соціальних зв`язків, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та такими, що створюють підвищену соціальну небезпеку, у тому числі в умовах воєнного стану, а також те, що ризики, враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати, хоча й зменшилися.

Звідси, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, як того просила сторона захисту може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та експертів, хоча останній є мінімальним.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 13 березня 2023 року до 11 травня 2023 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що обвинуваченому раніше визначався альтернативний запобіжний захід застава у відповідному розмірі, а відтак дотримуючись загальних засад щодо зменшення обсягу процесуальних прав обвинуваченого (погіршення його правового становища в частині позбавлення можливості перебування в рамках альтернативного запобіжного заходу), суд вважає за необхідне визначити зазначений альтернативний запобіжний захід.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням його особи та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, а також тривалості перебування обвинуваченого в місяцях несвободи, а саме майже 9 місяців, стадії судового розгляду, а саме дослідження письмових доказів, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн, виходячи розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначений розмір застави суд вважає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого та буде належною гарантією того, що у разі сплати цієї застави, ОСОБА_4 , вирішить не зникати через побоювання її втратити.

Стосовно клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього вимог ст. 616 КПК України, тобто надання можливості вступити до лав ЗСУ та стати на захист України від збройної агресії Російської Федерації, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може відбутись за наслідками розгляду судом відповідного клопотання прокурора, а не сторони захисту. У той же час сторона захисту має право звернутись до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, з огляду на положення ст. 616 КПК України сторона захисту, а саме обвинувачений не є суб`єктом звернення до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на процедуру та порядок застосування положень ст. 616 КПК України, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст. 176 - 178, 182 -184, 193, 194, 196, 197, 205, 376, 392, 616 КПК України,

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього вимог ст. 616 КПК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, задовольнити частково.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 13 березня 2023 року до 11 травня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , по справі №369/9688/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків до 11 травня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1