ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/646/23 Провадження 1-кп/636/728/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000015 від 07.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не працюючого, раніше судимого - 09.07.2021 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Чугуївського міського суду Харківській області від 09 липня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 01.10.2021.

08.11.2021 до Чугуївського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Чугуївського міського суду Харківській області від 09.07.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

12.11.2021 ОСОБА_3 з`явився за викликом до Чугуївського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та видано направлення до КП «Чугуївський комунальний комплекс» для відбування покарання у вигляді 240 годин громадський робіт, починаючи з 15.11.2021.

Згідно наказу №216 від 15.11.2021 «Про прийняття на безоплатні громадські роботи», Комунальним підприємством «Чугуївський комунальний комплекс» ОСОБА_3 було прийнято на безоплатні громадські роботи для відбування покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин з відпрацюванням не більше 4 годин на день.

В подальшому, під підпис ОСОБА_3 ознайомлено з графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт, а саме прибирання території кладовища, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Преображенська.

Відповідно до табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт за листопад 2021 року та обліку відпрацьованого часу у листопаді 2021 року, ОСОБА_3 відпрацював 36 годин з 48 годин згідно з графіком, однак 12 годин не відпрацьовано ОСОБА_3 за листопад 2021 року з неповажних причин.

За час пропусків днів відпрацювання громадських робіт у листопаді 2021 року, ОСОБА_3 неодноразово викликався до Чугуївського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де у своїх поясненнях останній не надав жодних доказів, щодо поважних причин пропуску визначених днів та графіку.

08.12.2021 на підставі ст. 40 КВК України ОСОБА_3 під підпис був ознайомлений та попереджений, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

28.12.2021 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло подання з Чугуївського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, щодо притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України ОСОБА_3 .

Згідно наказу №248 від 30.12.2021 «Про відновлення відбування безоплатних громадських робіт», Комунальним підприємством «Чугуївський комунальний комплекс», ОСОБА_3 було відновлено відбування покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадський робіт, починаючи з 04.01.2022.

Однак ОСОБА_3 , продовжив без поважних причин ухилятись від відбування покарання у виді громадських робіт та загалом не відпрацював 164 години станом на 06.01.2023 року. У письмову поясненні ОСОБА_3 повідомив про те, що він відмовляється відпрацьовувати покарання у виді громадських робіт та зовсім з`являтися на підприємство.

Таким чином, ОСОБА_3 , не виконав вирок Чугуївського міського суду від 09 липня 2021 року, згідно якого був зобов`язаний безоплатно виконувати суспільно корисні роботи у вигляді 240 годин громадських робіт, вид яких визначався органами місцевого самоврядування. ОСОБА_3 повинен був дотримуватися встановлених законодавством порядків та умов відбування покарання, проте останній умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, зокрема, притягнення до кримінальної відповідальності, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, не з`являвся для відбування покарання у виді безоплатних громадських робіт, тим самим не відпрацювавши 164 години громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві від 10.02.2023 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 . ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України - як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадський робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 1997 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, має місце постійної реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, не працює.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, судом враховуються ті обставини, що ОСОБА_3 свідомо та умисно ухилявся від відбування покарання, призначеного за попереднім вироком від 09.07.2021 у виді 240 годин громадських робіт, що, на думку суду, свідчить про його небажання виправитися та нездатність до стійкої правослухняної поведінки. ОСОБА_3 є особою працездатного віку, однак ніде не працює та не займається суспільно корисною працею. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 не надав критичної оцінки своїй кримінально протиправній поведінці, вперто послідовно не бажає стати на шлях виправлення, а тому суд переконаний, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання пов`язане з триманням в умовах ізоляції. Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду прав при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладених обставин у справі, особи обвинуваченого, який є раніше судимим, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням покарання у виді арешту, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України після постановлення вироку Чугуївським міським судом Харківської області 09.07.2021, та до відбуття призначеного за вказаним вироком покарання, зокрема, не відбутими залишились 164 години громадських робіт, тому суд призначає остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків і до призначеного покарання частково приєднує невідбуте покарання у виді 80 годин громадських робіт, виходячи з розрахунку згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, які слід перевести в покарання у виді арешту на строк 10 днів, оскільки відповідно до ст. 73 КК України при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до визначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 09.07.2021, що становить 80 годин громадських робіт, перевівши на підставі ч.1 ст.72 КК України 80 години громадських робіт в 10 днів арешту, та остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) місяця та 10 (десяти) днів арешту.

Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_3 затримати та направити до місця відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1