Справа № 202/8550/22
Провадження № 1-і/202/166/22
УХВАЛА
Іменем України

09 листопада 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000354 від 11.03.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч.1, 307 ч.2 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000354 від 11.03.2021 р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч.1, 307 ч.2 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому підтримала клопотання і вважала доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечували у задоволенні клопотання прокурора, вважали, що запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить судовий розгляд кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника-адвоката, дослідивши клопотання, довідку спеціаліста суду ОСОБА_6 , яка складена про те, що станом на 07.11.2022 року в провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000354 від 11.03.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч.1, 307 ч.2 КК України, не надходили, суд приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні проступку та тяжкого злочину, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.
З метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчините інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити щодо нього запобіжний захід вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (ризикам):
-п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду;
-п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги, що обвинувачений мешкає у м. Краматорськ, та у зв`язку з введенням воєнного стану на території України і активними бойовими діями на Сході країни, в тому числі у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченого, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд, вважає, що встановлені ризики є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.
На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 199 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000354 від 11.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, тобто до 07 січня 2023 року, включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1