Справа №: 343/2255/22
Провадження №: 1-кп/0343/52/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/52/23, внесеного до ЄРДР за № 0000122 від 19.10.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого, 08.12.2022 Долинським районним судом за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді одного місяця арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставинах:

ОСОБА_3 , 18.10.2022 приблизно об 19 год 00 хв, зайшов у гості до знайомої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в приміщенні житлового будинку, під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин. В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у ході конфлікту наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками в область голови та тіла, у результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодженні у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритий перелом кісток носа із зміщенням відламків, синців в ділянці голови, крововилив в слизову оболонку верхньої губи зліва, крововилив в слизову оболонку нижньої губи зліва, синець в ділянці правої ноги, синець в ділянці лівої ноги.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 19.11.2022 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритий перелом кісток носа із зміщенням відламків відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали

короткочасний розлад здоров`я, а синці в ділянці голови, крововилив в слизову оболонку верхньої губи зліва, крововилив в слизову оболонку нижньої губи зліва, синець в ділянці правої ноги, синець в ділянці лівої ноги, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (проступку) визнав повністю, суду пояснив, що він був засуджений 08.12.2022 Долинським районним судом за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді одного місяця арешту. Призначене судом покарання , він ще не відбув. Потерпіла по даній справі ОСОБА_5 являється його знайомою. 18.10.2022 він спільно з потерпілою проводив свій вільний час в старій частині м.Долина. Ближче до вечора, цього ж числа він та ОСОБА_5 пішли до неї додому на АДРЕСА_2 . В будинку у них з потерпілою з невідомих причин виник словесний конфлікт, під час якого він наніс декілька ударів лодонью по обличчі ОСОБА_5 . Від нанесених ударів потерпіла не падала, однак з носа в останньої потекла кров, та почали появлятись синці. Оскільки він загубив ключі від своєї квартири, то залишився ночувати у потерпілої вдома. Зранку 19.10.2022 він зібравшись, пішов додому. Добре всі обставини конфлікту, який мав місце 18.10.2022 , він не пригадує. Розуміє, що вчинив неправильно по відношенню до ОСОБА_5 .

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, врахувавши його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 , вона познайомилась на початку літа 2022 року. На даний час вона орендує квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . 18.10.2022, ОСОБА_3 попросив, щоб вона дала згоду на перерахування коштів по "Новій пошті" на її ім`я, на що вона погодилась. Знявши кошти, вона віддала їх обвинуваченому. Після цього, придбавши в магазині 2-х літрове пиво, вони пішли на стадіон, де його випили. Біля 18.00 год вона пішли додому, а ОСОБА_3 залишився у спільного знайомого ОСОБА_6 . Через деякий час до неї додому прийшов обвинувачений, та запитав де його сумка та телефон. Вона відповіла, що не знає. Почувши таку відповідь, ОСОБА_3 вдарив її лодонью правої руки по лівій щоці. Після цього він ще наніс багато ударів по обличчі, в т.ч. і в ділянку носа. Він ударів, вона впала, а обвинувачений продовжував наносити удари. Удари він наносив біля двох годин з переривами. За цей час він не відпускав її з кухні, де відбувався конфлікт, до малолітньої дочки Юлії. На кухні все було поперекидано, та було багато крові. Біля 21.00 год до них прийшов знайомий ОСОБА_7 , який почав заспокоювати ОСОБА_3 . На вулиці ще був один незнайомий хлопець. Вони вдвох забрали обвинуваченого з її квартири, а вона зачинивши двері на ключ, лягла на ліжко. Приблизно через 10 хв, вона почула, що хтось залазить через вікно на кухню. Зрозумівши, що це ОСОБА_3 , вона не виходила з кімнати. Зранку біля 06.00 год 19.10.2022, вона прокинулась, та пішла у ванну кімнату, де помила обличчя від крові. Коли вона перебувала у ванній кімнаті туди зайшов обвинувачений і знову запитав за свою сумку. Вона відповіла, що їй невідомо де його сумка. ОСОБА_3 потягнув її за волося та повернувшись пішов на кухню та ліг на кухонний куток. Приблизно через 1.5 год він пішов з квартири, а вона поїхала в поліцію де написала відповідну заяву. З приводу отриманих травм, вона лікувалась амбулаторно два тижні . Просила судити обвинуваченого ОСОБА_3 згідно Закону. В останнє судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.31) ,подала заяву, згідно якої просить розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_3 , за ч.2 ст.125 КК України закінчувати у її відсутності (а.с.32).

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22), раніше судимий: 08.12.2022 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді (одного) місяця арешту(а.с.14-21), негативно характеризується за місцем проживання (а.с.23), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті КНП «Долинська БПЛ» не знаходиться (а.с.26-27).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 в судовому засіданні не здобуто.

Таким чином, суд, враховуючи особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку) та його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту строком на 2 місяці.

При цьому суд, призначаючи покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, вважає, що призначення більш м`якого покарання не відповідатиме меті покарання, що передбачена вимогами ст. 50 КК України, зокрема виправленню особи, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, та враховує, що обвинувачений не працює, не має офіційних джерел до існування.

Крім того, судом встановлено, що кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України був вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 до ухвалення 08 грудня 2022 року вироку Долинського районного суду Івано-Франківської області, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, яке не відбуто.

У судовому засіданні ОСОБА_3 також підтвердив те, що станом на 11.01.2023 він не відбув покарання , призначене вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2022.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин при призначенні покарання ОСОБА_3 необхідно застосувати вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2022 року у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, обвинувачений з`являвся до суду на всі виклики, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому будь-якого виду запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368,373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначеного покарання за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2022 року визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

Медичні документи на ім?я ОСОБА_5 , лазерний диск з рентгенограмою, довідку на 1 аркуші, огляд нейрохірурга, рентгенограма кісток носа, довідку на 2 аркушах - повернути їх законному володільцю ОСОБА_5 .

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :