ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1373/23 Справа № 199/9812/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000684 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

- 05.02.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.11.2021 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, визнати його винним за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та застосувати до нього ст.75 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він не є суспільно-небезпечною людиною, має постійне місце перебування у будинку соціальної реабілітації та адаптації.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що злочин ним було вчинено внаслідок тяжких життєвих умов та неможливості влаштуватися на роботу.

Стверджує, що обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття, визнання вини, позитивна характеристика громадської організації Реванш, а також те, що на цей час він перебуває в будинку соціальної реабілітації, працевлаштований.

Прокурором подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимий, останній раз 05.02.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_8 09.11.2022 року, приблизно о 12.00 годині, знаходячись на вул. Ізумрудна в м. Дніпро, біля підземного переходу залізничної станції Нижньодніпровська побачив у раніше незнайомого йому ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Honor 8х» 4/64 GB синього кольору, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння цим телефоном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_8 , 09.11.2022 року, приблизно о 12.05 годин, вчиняючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під надуманим приводом зателефонувати з мобільного телефону марки «Honor 8х» 4/64 GB синього кольору, попросив у потерпілого ОСОБА_9 вищевказаний мобільний телефон, не маючи в подальшому наміру його повертати.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_9 , не усвідомлюючи дійсний злочинний умисел ОСОБА_8 , погодився на прохання останнього та добровільно передав йому свій мобільний телефон.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , 09.11.2022 року, приблизно о 12.20 годин, знаходячись разом з ОСОБА_9 біля КЗО СЗШ №8 по вул. Прапорна буд. 23 в м. Дніпро, будучи впевненим, що останній не здогадується про його злочинні дії, попередньо отримавши у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Honor 8х» 4/64 GB синього кольору та утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3166,54 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим, достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_8 , 16.11.2022 року, приблизно о 15.00 годині, знаходився разом з ОСОБА_10 у гаражі № НОМЕР_1 , який розташований біля будинку № 33 по вул. Решетилівська в м. Дніпро, де побачив, що на полиці біля дзеркала знаходиться мобільний телефон марки «Tecno camon 17P» (Tecno CG7n 128+6 GB) колір - magnet black, який належить ОСОБА_10 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 16.11.2022 року, приблизно о 15.00 годині, перебуваючи разом з ОСОБА_10 в гаражі № НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ОСОБА_10 не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, таємно викрав мобільний телефон марки «Tecno camon 17P» (Tecno CG7n 128+6 GB) колір -magnet black, який почав утримувати при собі в невстановленому місці, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 4506,49 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває в будинку соціальної адаптації при громадській організації Реванш, де характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку; обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України щодо особи з інвалідністю.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання, а саме, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, позитивну характеристику громадської організації Реванш, а також те, що на цей час він перебуває в будинку соціальної реабілітації, оскільки вказані обставини стали підставою для призначення йому судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі.

Твердження обвинуваченого, що він працевлаштований не може бути взято до уваги, оскільки судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований.

Посилання обвинуваченого на те, що він не є суспільно-небезпечною людиною, а також, що злочин ним було вчинено внаслідок тяжких життєвих умов та неможливості влаштуватися на роботу, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставами для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення через нетривалий проміжок після звільнення з місць позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обвинуваченим обставини не можуть бути підставами для пом`якшення призначеного йому покарання, враховуючи наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України щодо особи з інвалідністю, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи обвинуваченого не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4