Справа № 456/3604/22
Провадження № 1-кп/456/143/2023
ВИРОК

іменем України

23 січня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2022 року за № 0000596 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богородець Тульської області російської федерації, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, депутатом не являється, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, військовозобов`язаний, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту, його судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 4 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: сторона обвинувачення прокурор Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 ; сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця адвокатка ОСОБА_5 ;

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та за відсутності інших учасників цього судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 15.09.2022 року близько 11:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди мав вільний доступ, так як за згодою власника допомагав по господарству, у ванній кімнаті цієї квартири побачив мобільний телефон марки Motorola моделі ХТ1750, котрий належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна. Надалі обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи такий свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи для себе, що майно йому не належить, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав з ванної кімнати квартири АДРЕСА_3 мобільний телефон марки Motorola моделі ХТ1750, котрий належать потерпілій ОСОБА_6 та котрий заховав собі у кишеню, після чого покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 560 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення проти власності, а саме знаходячись перед обідом 15.09.2022 року у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди його запросила потерпіла ОСОБА_6 для того, щоб допомогти по господарству, з ванної кімнати викрав належний останній мобільний телефон марки Motorola моделі ХТ1750, після чого мав намір здати його у ломбард. Зазначив, що такі дії вчинив через скрутне матеріальне становище та саме такий стан речей й підштовхнув його до вчинення цього злочину. Вказав також, що розкаюється у скоєному, а потерпіла ОСОБА_6 будь-яких претензій майнового чи морального характеру до нього не має, просив його суворо не карати, зокрема не позбавляти його волі.

Щодо пред`явлення цивільного позову.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, не пред`явлено.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у скоєнні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення злочину особою повторно.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, покаявся у скоєному. Обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за фактичним місцем проживання, ніде не працевлаштований, за зареєстрованим місцем проживання з 03.03.2004 року перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога КНП Лебединської міської ради «Лебединська центральна районна лікарня», він вже не вперше притягається до кримінальної відповідальності, у тому числі й за вчинення злочинів проти власності, за що неодноразово відбував призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі у місцях позбавлення волі, а його судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. При цьому потерпіла ОСОБА_6 у своїй письмовій заяві від 06.12.2022 року, поданій суду особисто під час підготовчого судового засідання, виклала позицію про те, щоб не карати суворо обвинуваченого ОСОБА_3 , так як йому пробачила й претензій до нього не має.

З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, - у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні. Щодо тривалості позбавлення волі у п`ять років, то така, виходячи з незначного розміру заподіяної потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди, зокрема у сумі 560 грн., є у повній мірі достатньою. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, як і для звільнення його від відбування такого покарання згідно положень ст. 75 КК України, суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також відшкодування потерпілій ОСОБА_6 заподіяної їй майнової шкоди у спосіб повернення мобільного телефону марки Motorola моделі ХТ1750, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Суд, у відповідності до ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю речового доказу мобільного телефону марки Motorola моделі ХТ1750, у спосіб повернення його власниці потерпілій ОСОБА_6 ..

Керуючись статтями 2, 7, 100, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Рішення щодо запобіжного заходу та початку строку відбування покарання.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Рішення щодо речових доказів і документів.

Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом мобільний телефон марки Motorola моделі ХТ1750, - повернути ОСОБА_6 .

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурору Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , а потерпілій ОСОБА_6 , на відповідне її прохання про це.

Вирок проголошено прилюдно 23 січня 2023 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя Володимир МИКИТИН