Справа № 464/3516/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1128/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника власника

майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2022 року про відмову у накладенні арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, та перебуває на даний час в користуванні ТОВ «Лемберг-Пак», а саме: плівковий екструдер SJ-H65, автоматичний переробник кромки плівки, один активатор пліви для SJ-H65, одну автоматичну пакеторобну машину, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження таким.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження, які долучені до клопотання про накладення арешту містилася первинна документація, яка підтверджує придбання майна ТОВ «Біопласт-Захід». На сьогодні майно вищевказане майно перебуває у протиправному володінні ТОВ «Лемберг-Пак». Стверджує, що ТОВ «Лемберг-Пак» зайняло приміщення, де здійснювало свою господарську діяльність ТОВ «Біопласт-Захід», та почало використовувати устаткування, яке належало потерпілій організації.

Повідомляє, що у розпорядженні ТОВ «Біопласт-Захід» наразі знаходяться лише окремі документи, які підтверджують придбання майна, про арешт якого порушено питання у клопотанні, та документи податкової звітності, які свідчать про постановку такого майна на баланс саме ТОВ «Біопласт-Захід» в якості основних засобів. При цьому звертає увагу, що оскільки вказане майно потерпілим придбавалося в стані попереднього користування, додатково ідентифікувати майно неможливо.

У судовому засіданні ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 30 листопада 2022 року було постановлено без участі ОСОБА_6 , про судове рішення останньому стало відомо 05 грудня 2022 року. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана ОСОБА_6 07 грудня 2022 року, тобто у встановлений ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України строк, який не є пропущений і поновлення не потребує.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з матеріалами клопотання встановлено, що слідчим відділом ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000668 від 06 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України за заявою ОСОБА_6 про те, що службова особа, зловживаючи своїм службовим становищем, протягом 2021 року здійснила розкрадання грошових коштів та майна ТзОВ «Біопласт-Захід».

Слідчий слідчого відділу ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській областіОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Стрийська, 45, та яке на даний момент перебуває в користуванні ТзОВ «Лемберг Пак», , а саме: плівковий екструдер SJ-H65, автоматичний переробник кромки плівки, один активатор плівки для SJ-H65, одна автоматична пакеторобна машина.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання з тих підстав, що наведений у клопотанні перелік майна не конкретизовано за певними ознаками, зокрема не зазначено серійний номер, рік випуску техніки, тощо.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді.

Відповідно до п.п.2,3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна зазначається, перелік і види майна, що належить арештувати, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 , що він є директором та ТОВ «Біопласт-Захід». Зазначене у клопотанні слідчого майно, було придбане підприємством у стані після попереднього користування, а тому таке додатково ідентифікувати неможливо. Однак, з доданих до клопотання доказів, а саме форми 20-ООП, яка подавалася у складі податкової звітності саме ТОВ «Біопласт-Захід», вбачається, що єдиними ідентифікуючими ознаками такого майна, була назва та модель. Вважає, що обов`язок доказування факту належності йому протиправно вилученого майна є надмірним тягарем та суперечить завданням кримінального процесуального законодавства.

Окрім цього, у матеріалах клопотання міститься первинна документація, яка підтверджує придбання майна, а саме: технічних верстатів та інших товарно-матеріальних цінностей, ТОВ «Біопласт-Захід», у якій міститься назва та модель придбаного обладнання (а.с. 19-23).

Також, в ході проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка, ОСОБА_11 , який повідомив, що вказане вище обладнання перебває на тому ж місці, де і було рашіще, однак на ньому здійснює свою діяльність вже інше підприємство, а саме ТзОВ «Лемберг-Пак». ОСОБА_11 категорично ствердив, що це саме те обладнання, яке належало ТзОВ «Біопласт-Захід», оскільки сам на ньому працював та досі працює, але вже на новому підприємстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 1, 3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП Львівської області ОСОБА_10 зазначені у клопотанні слідчого майно, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, яке на даний момент перебуває в користуванні ТОВ «Лемберг-Пак», а саме: плівковий екструдер SJ-H65, автоматичний переробник кромки плівки, один активатор плівки для SJ-H65, одна автоматична пакеторобна машина, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000668 від 06.08.2022.

Апеляційний суд бере до уваги доводи апелянта, що наведені в клопотанні слідчого обставини та додані до нього матеріали підтверджують, що предмети, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні мають суттєве значення для кримінального провадження. Окрім цього, на думку колегії суддів, існує високий ризик втрати, відчуження чи приховування вищевказаного майна.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_6 . Ухвала слідчого судді як така, що постановлена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2022 року скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП Львівської області ОСОБА_10 від 28 листопада 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000668 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Стрийська, 45, та яке на даний момент перебуває в користуванні ТзОВ «Лемберг Пак», , а саме: плівковий екструдер SJ-H65, автоматичний переробник кромки плівки, один активатор плівки для SJ-H65, одна автоматична пакеторобна машина, шляхом заборони розпорядження та відчуження такого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 Т ОСОБА_12 І ОСОБА_13