Справа №523/6644/22
Провадження №1-кп/523/1318/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю представника потерпілого ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

у присутності потерпілого ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт та клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у зв`язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні за №0001024 від 19.03.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого водієм, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з долученими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, ОСОБА_11 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України.

За змістом обвинувального акту, 16.03.2019 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи на сходовому майданчику восьмого поверху будинку АДРЕСА_4 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ході словесного конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс останньому один удар кулаком в область голови ОСОБА_8 , тим самим своїми діями спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні пошкодження у вигляді синця повік правого ока та синця правої вушної стойки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути стиснуті в кулак руки, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести діб та відповідно критеріям «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, цього ж дня 16.03.2019 року через короткий проміжок часу ОСОБА_10 , перебуваючи на цьому ж сходовому майданчику восьмого поверху будинку АДРЕСА_4 , в ході раптово виниклого конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , діючи умисно та спільно зі своїм братом ОСОБА_9 з мотивів особистої неприязні, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесли останньому, а саме ОСОБА_10 не менше двох ударів кулаком в область голови та ногами в область тіла ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_10 своїми діями спричинив потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді одного синця шиї та одного синця в області остистих відростків 8-9 грудних хребців, які у сукупності так і кожне окремо мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести діб та за критеріями «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В свою чергу ОСОБА_9 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, умисно наніс не менше двох ударів кулаком в область голови та ногами в область тіла ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_9 своїми діями спричинив потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді одного синця шиї та одного синця в області остистих відростків 1-2 грудних хребців, які у сукупності так і кожне окремо мають незначні скороминущі наслідки та відповідно критеріям «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього, в той же день 16.03.2019 року ОСОБА_11 , перебуваючи на цьому ж сходовому майданчику восьмого поверху будинку АДРЕСА_4 , в ході раптово виниклого конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , діючи умисно з мотивів особистої неприязні, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс останньому не менше двох ударів ногами в область лівої частини голови ОСОБА_8 , тим самим своїми діями спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів передньої, зовнішньої та верхньої стінок лівої верхньощелепної пазухи, лівої виличної дуги, лівої виличної кістки, зовнішньої стінки лівої орбіти, синця повік лівого ока з переходом на скроневу, виличну та підочну області, які викликали тривалий розлад здоров`я понад три тижні (більше ніж 21 день), яке за критеріями «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також одного крововиливу слизової оболонки лівої щічної області, який має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести діб та відповідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, суд вважає, що ОСОБА_9 своїми діями скоїв кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.1 КК України, та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані з правовою кваліфікацією за ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_10 своїми діями скоїв кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.1 КК України, та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані з правовою кваліфікацією за ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження.

10.06.2022 року до адреси суду надійшло письмове клопотання захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як відповідно ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_9 діяння відноситься до категорії кримінального проступку, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад три роки, підзахисний вину в спричинені легких тілесних ушкоджень визнає, тому є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Також 10.06.2022 року захисником ОСОБА_7 в захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_10 було надане письмове клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ОСОБА_10 кримінального проступку пройшло більше двох років, переривання перебігу давності не було, обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнає, згодний на закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання, так як дійсно строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності, підтвердивши, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні в свою чергу приєднався до думки свого захисника, підтвердивши свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, зазначаючи, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні в загалом вважав за можливе задовольнити клопотання захисників, не заперечуючи проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ст.125 ч.1 КК України, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення мало місце 16.03.2019 року, навіть в редакції Кримінального Кодексу України, яка діяла на час вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння відповідно до положень ст.49 ч.1 п.1 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, з урахуванням внесених змін до діючого законодавства згідно ст.49 ч.1 п.1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, тобто слід вважати, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло два роки, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплив, тому є достатньо підстав для задоволення даного клопотання

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 погодився з тим фактом, що дійсно строки давності притягнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності сплили, водночас підвергаючи сумніву, що у цей період часу не було переривання строку давності, припускаючи, що відносно осіб можуть бути інші кримінальні провадження в інших районах міста чи області, тому висловив позицію щодо передчасного розгляду клопотань сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання захисників про звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, так як вважає, що вони ухилялися від суду, тому що неодноразово не з`являлися у судові засіданні.

Захисник ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_11 поклали вирішення питання на розсуд суду.

Вивчивши надані до суду матеріали, з`ясувавши думку учасників процесу: прокурора ОСОБА_3 , який за наявності підстав не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , потерпілого, які в принципі не погодилися щодо задоволення клопотання сторони захисту; захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_11 , які поклали вирішення питання на розсуд суду; захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України; враховуючи характер та ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінального проступку за ознаками ст.125 ч.1 КК України, яке вчинене 16.03.2019 року та відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, згідно з ч.2 ст.12 КК України в чинній редакції кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією статті 125 ч.1 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

В той же час згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Виходячи з вимог ст.49 ч.1 п.1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Разом з цим згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.ст.284 ч.2 п.1, 286 ч.1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові за №598/1781/17 від 17.06.2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вважаються особами, що не мають судимості, у розшуку не перебували, розгляд кримінального провадження не зупинявся, обвинувачуються у скоєнні кримінального проступку за ознаками ст.125 ч.1 КК України, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке мало місце 16.03.2019 року, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме письмової згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності заперечень прокурора, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, кримінальне провадження закриттю за вищезазначеною статтею, так як строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України, який у даному випадку становить два роки у разі вчинення кримінального проступку, сплинув.

Крім цього, суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження 26.05.2021 року потерпілим ОСОБА_8 був наданий цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на його користь матеріальної шкоди у сумі 1987,41 грв., морального збитку у розмірі 100 тис. гривень.

Однак, відповідно положень ст.ст.128, 129 КПК України вищезазначений цивільний позов не підлягає вирішенню по суті, у зв`язку з прийнятим судом рішенням щодо звільнення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, тому суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_12 в частині стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, разом з цим роз`яснити потерпілому положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Водночас встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи відносно потерпілого, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід не обирався, тому після набрання ухвали законної сили скасуванню не підлягає.

Разом з цим, враховуючи положення ст.334 КПК України, відповідно яких матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 діючого кодексу, за вимогами якої, у разі необхідності матеріали можуть бути виділені в окреме провадження, якщо дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень, зважаючи на наявність наданих до суду клопотань про звільнення осіб від кримінальної відповідальності, за результатами розгляду якого прийняте позитивне рішення, що в свою чергу в подальшому виключає участь обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому процесі, з метою правильного ведення обліку кримінальних справ в автоматизованій системі документообігу, суд вважає за необхідне матеріали відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України виділити в окреме провадження.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.128, 217, 284-288, 334, 369-372, 395 КПК України, суд, -

Постановив:

Виділити з вищевказаного кримінального провадження в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, присвоївши окремий номер.

Судове провадження у кримінальному провадженні за №0001024 від 19.03.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала в дані частині оскарженню не підлягає.

Клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за №0001024 від 19.03.2019р. про звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 ч.1 п.1 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0001024 від 19.03.2019р. внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.125 ч.1 КК України відносно ОСОБА_9 Гончаренка ОСОБА_13 - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на його користь матеріальної шкоди у сумі 1987,41 грв., морального збитку у розмірі 100 тис. гривень в частині стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 завданої матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду за підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.

Матеріали кримінального провадження за №0001024 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2019 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Ухвала суду в частині звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1