Єдиний унікальний номер справи 628/1022/20
Провадження № 1-і/183/129/22

У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ківшарівка, м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався ухвалами Куп`янського міськрайонного суду Харківської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.08.2022 включно. У подальшому ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 в рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України продовжено дію запобіжною заходу у вигляді гримання під вартою до 20.10.2022 року включно. На теперішній час, не перестали існувати, не зменшились ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків або понятих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність. Обґрунтованість повідомленої останньому підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, серед яких є тяжкі. Крім цього, територія Куп`янського району Харківської області відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022, перебуває в тимчасовій окупації військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою ОСОБА_5 та значно збільшує вірогідність вчинення ним вищевказаних ризиків.
З метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, просила продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, надавши пояснення аналогічні викладеним письмово, просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики, зазначені прокурором, не підтверджені доказами, посилаючись на практику ЄСПЛ просив змінити йому запобіжний захід більш м`який а саме особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні не підтверджені жодним доказом. Також, відсутні будь-які відомості щодо місцезнаходження кримінального провадження відносно обвинуваченого та на якій саме воно стадії. Звертає увагу, що обвинувачений перебуває під вартою строком 1 рік 4 місяці,але має стійкі соціальні зв`язки: а саме родину: мати, вітчима та брата, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , має місце, проживання, а тому вважає, що є необхідність обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Тому, у задоволенні клопотання просила відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до такого.
Судом установлено, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 жовтня 2022 року включно.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за № 1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Так, суд ураховує, що у до клопотання надана копія ухвали слідчого судді від 08 червня 2021 року (справа 628/1994/21) про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України у розмірі - 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та врахував, що він підозрюється у скоєнні нових злочинів під час того як в Куп`янському міськрайонному суді на розгляді знаходиться кримінальне провадження стосовно нього за ч. 2 ст. 186 КК України. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Вирішуючи питання про необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, суд ураховує таке.
Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, серед яких є тяжкі. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду.
Беручи до уваги, що обвинувачений офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Оцінюючи можливість впливу на свідків та понятих, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих та дослідження їх судом.
З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків не зменшився та продовжує існувати.
Ураховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, вчинених під час того як в Куп`янському міськрайонному суді на розгляді знаходилося кримінальне провадження стосовно нього за ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд звертає також увагу на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, неодруженого, такого, що утриманців не має, хоча має родину, а саме мати, вітчима та брата.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 від вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.
З урахуванням наведеного, з огляду на конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Під час застосування запобіжного заходу до підозрюваного, слідчим суддею постановлено визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При цьому, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, його майновий стан, обставини злочинів, у вчиненні яких підозрювався ОСОБА_5 .
Доказів зміни майнового, сімейного стану обвинуваченого, обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , на час розгляду клопотання в суді, зміни в бік збільшення чи зменшення обставин, урахованих при визначенні застави, судом не встановлено, внаслідок чого суд вважає відсутніми підстави для зміни установленого розміру застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 грудня 2022 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 08 год. 40 хв. 20 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1