Номер провадження: 11-кп/813/458/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001694 від 13.12.2021року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2021 року за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2021 року, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) дні, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з моменту фактичного затримання.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за те, що він, діючи повторно, перебуваючи на ринку «Привоз» за адресою: вул. Пантелеймонівська, буд. 27 у Приморському районі м. Одеси, побачив припаркований транспортний засіб, а саме: мопед марки «Honda Lead», чорного кольору, рама № НОМЕР_1 з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_10 виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 підійшов до вказаного мопеду, який знаходився біля будинку № 27 по вул. Пантелеймонівській у м. Одесі та побачивши, що ключі від вказаного транспортного засобу знаходяться у замку багажного відділення, вставив ключі у систему запалювання, завів вищесказаний мопед та виїхав на ньому на проїжджу частину вулиці Преображенська, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом та всупереч волі власника, не маючи ні реального, а ні уявного права власності на транспортний засіб, а саме: мопед марки «Honda Lead», чорного кольору, рама № НОМЕР_1 з д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 8900 гривень, покинув місце вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку.

В результаті незаконних злочинних дій ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 8900 гривень

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 349 КПК України, зокрема не допитав обвинуваченого, чим допустив грубе порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства. Також захисник вказує на те, що розгляд справи в суді першої інстанції та досудове розслідування проводилося без захисника, що фактично позбавило обвинуваченого можливості захищати себе від обвинувачення. Вказані обставини, на думку захисника, свідчать про те, що всі отримані під час досудового розслідування докази є неналежними та недопустимими, а тому вирок суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК), проведено за відсутності потерпілого, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за наявною в матеріалах провадження за допомогою смс-повідомлення, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Обвинувачений ОСОБА_8 також не наполягав на особистій участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч. 2 ст. 24 КПК України гарантовано право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 394 КПК України передбачено, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, за погодженням зі сторонами судового розгляду, з`ясувавши правильність розуміння ними змісту цих обставин та відсутність заперечень, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину та надав суду показання, в яких підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до журналу судових засідань від 27.01.2022 року, судом першої інстанції в повній мірі роз`яснено ОСОБА_8 правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК та останній зазначив, що вони йому зрозумілі. Вказані обставини підтверджуються журналом судових засідань від 27.01.2022 року та звукозаписом технічної фіксації судового процесу (а.п. 25-27).

В особисто підписаній ОСОБА_8 розписці, останній підтвердив роз`яснення йому положень ст.349 КПК, обмеження щодо оскарження вироку суду з підстав невизнання доказів недопустимими, а також погодився з наданими прокурором доказами, які ним були оголошені, однак обвинувачений просив їх не досліджувати. Будь-яких заперечень щодо оголошених прокурором доказів обвинувачений не висловлював (а.п. 24).

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо порушення права обвинуваченого на захист на стадії досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_8 було роз`яснені його права, в тому числі право на захист під особистий підпис у пам`ятках.

Клопотань про залучення захисника, в тому числі за рахунок держави, як на досудовому розслідуванні, так і в суді першої інстанції, обвинувачений не заявляв.

Враховуючи встановлене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було порушено право обвинуваченого на захист.

За наведених обставин доводи захисника стосовно недопустимості доказів є необґрунтованими.

Зважаючи на те, що після розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК, сторони позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким не оспорювались, фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та судом першої інстанції.

Покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 71, 72 КК України.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б свідчили про незаконність вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Вимогу апеляційної скарги захисника щодо скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції колегія суддів визнає обґрунтованою.

Так, статтею 415 КПК передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Пунктами 1-3 частини першої зазначеної статті визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Тобто, діючий КПК містить вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Водночас доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не містять посилань на існування будь-якої з обставин, які слугують підставами для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року в кримінальному провадженні №0001694 від 13.12.2021року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4