КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/4115/21
Провадження № 1-кп/552/607/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава матеріали кримінального провадження за №0001481 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 46, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.121 КК України,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представників потерпіли - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскілки останнім не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, що є підставою зміни запобіжного заходу на більш м`який.

З`ясувавши думку інших учасників процесу, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини з застосуванням насильства, належних висновків не зробив та знову обвинувачується у інкримінованих йому на цей час аналогічних кримінальних правопорушеннях, що може свідчити про завзятість його злочинних намірів та схильність до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, та у разі доведеності вини останнього, передбачене покарання до дванадцяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, також може незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Тобто підстави, за яких судом було застосовано щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Законом визначено сукупність обставин, якими повинен керуватися суд при визначенні розміру застави, а саме: всі обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан обвинуваченого; інші дані про його особу, у тому числі і поведінка під час кримінального провадження; ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Критеріями визначення розміру застави є те, що достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, не буде завідомо непомірним для нього.

Тобто, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.

За таких обставин суд вважає що, відносно ОСОБА_3 доцільно застосувати заставу. Приходячи до такого висновку, судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання та роботи, також має на утриманні неповнолітню дитину.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти днів - до 27 лютого 2023 року підлягає задоволенню, з визначенням застави,а саме 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає у розмірі 214720 грн.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 182,197,331,350 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до шістдесяти днів - до 27 лютого 2023 року.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк дії ухвали встановити до 27 лютого 2023 року.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою особою на депозитний рахунок Київського районного суду м. Полтави (Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, р/р UA0015950, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

У разі внесення застави вважати обраним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього на строк дії ухвали такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1