УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4,

розглянувши в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0009027 від 22.08.2018

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва 10.11.2022 (вхід № 65583) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0009027 від 22.08.2018.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, на думку заявника, арешт накладений необґрунтовано та просила скасувати арешт.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.11.2022 клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_3

У судові засідання, які були призначенні на 22.11.2022 та 30.11.2022, заявник не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у місті Києві за викликом в судові засідання також не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не надіслав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється питання про скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню, враховуючи, що особа, яка подала клопотання, в судові засідання не з`явилася, доводи клопотання не підтримала, не надала належних доказів на підтвердження незаконність накладення арешту, оскільки на нього покладається такий обов`язок за загальними засадами кримінального провадження, зокрема принципом змагальності, визначеним статтею 22 КПК України, та принципом диспозитивності (стаття 26 КПК України), не довела необґрунтованості накладення арешту, а також не довела, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.

Крім того, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна поданого в порядку ст. 174 КПК України, заявником не долучено належні та допустимі докази, що могли б підтвердити факт накладення арешту на вищевказане майно, що у даному випадку позбавляє можливості слідчого суддю перевірити достовірність тих обставин, на які посилається заявник у клопотанні про скасування арешту майна, а також надати правову оцінку обґрунтованості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та/або наявності (відсутності) потреби в його подальшому застосуванні.

Таким чином, виходячи наведеного, клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0009027 від 22.08.2018, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_3