Справа № 308/1806/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, та зобов`язати уповноважених осіб внести відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.01.2023 до ЄРДР з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 366 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 27.01.2023 до Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 через Укрпошту було надіслано письмову заяву автора ОСОБА_3 в порядку вимог ч. 1 ст. 214 КПК України про внесення відповідних відомостей до ЄРДР стосовно групи слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . СВ відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області та визначених групи прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області у вчиненні ними у кримінальному провадженні за № 0000857 стосовно останнього кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Однак Закарпатською обласною прокуратурою після отримання заяви ОСОБА_3 в порушення загальних норм ч. 1 ст. 214 КПК України не було внесено відповідні відомості до ЄРДР стосовно службових осіб, у вчиненні ними кримінального правопорушення, посилаючись на те, що на думку обласної прокуратури нібито у даній заяві - заявника відсутні ознаки кримінального правопорушення. Підстав для реєстрації таких відомостей до ЄРДР відсутні.

На думку заявника у поданій ним заяві містяться ознаки кримінального правопорушення, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 336 КК України, оскільки вищезазначеними службовими особами у кримінальному провадженні під №0000857 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, останні умисно, всупереч КПК, КК України підмінили письмове повідомлення про підозру від 30.12.2020, на письмове повідомлення про підозру від 30.11.2020, яка в жодному разі не відповідала передбаченим вимогам ч. 4 ст. 278 КПК України, що потягло за собою грубі істотні та тяжкі наслідки, незаконного позбавлення волі останнього на строк 3-роки.

Таким чином, заява є повідомленням про кримінальне правопорушення, що зобов`язувало уповноважених осіб, Закарпатської обласної прокуратури на прийняття та реалізацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести необхідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Заявник у судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримав, просив її задоволити з мотивів викладених у скарзі, зокрема, посилаючись на норми ст.214 КПК України, яка, на його думку, містить імперативний припис, що зобов`язує орган, який отримав заяву про злочин, внести відомості на підставі заяви до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що заявник ОСОБА_3 вже звертався з аналогічними заявами про вчинення кримінального правопорушення, за результатами якої здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №000005, відомості про яке були внесені 02.02.2021 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому вказане кримінальне провадження 30.09.2021 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, у підтвердження чого надав суду витяг з ЄРДР. Крім того зазначає, що викладені у заяві доводи були предметом дослідження в кримінальному провадженні під №0000857 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345 КК України. На думку прокурора ОСОБА_3 подаючи аналогічні заяви про злочини має намір в позапроцесуальний спосіб ревізувати судове рішення прийняте у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 27.01.2023 ОСОБА_3 звернувся до Закарпатської обласної прокуратури із письмовою заявою про вчинення групою слідчих СВ відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та групою прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Зокрема, зі змісту поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000857 щодо ОСОБА_3 слідчою ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, яке полягало у підміні письмового повідомлення про підозру.

Як стверджує особа, що подала скаргу, за результатами його звернення із заявою про вчинення злочину Закарпатською обласною прокуратурою в порушення загальних норм ч. 1 ст. 214 КПК України не було внесено відповідні відомості до ЄРДР стосовно службових осіб, посилаючись на те, що на думку обласної прокуратури нібито у даній заяві заявника відсутні ознаки кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.214КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до положень ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням,а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України,відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

У постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) Верховний Суд зазначив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) вказано наступне: «за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Положеннями ч.1 ст.214КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи положення ст.214КПК України у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні 28.01.2021 заявник ОСОБА_3 вже звертався із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, яке стосувалось вручення йому письмового повідомлення про підозру. За результатами такого звернення, а також самостійного виявлення прокурором, як процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000857, сумнівів у достовірності підпису в рядку погодження повідомлення про підозру, до ЄРДР було внесено відомості за №0000005 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України.

30.09.2021 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Наведене підтверджується витягом з ЄРДР №0000005 від 09.02.2023.

Таким чином, обставини кримінального правопорушення, які наводяться заявником у заяві вже були предметом розслідування у межах кримінального провадження №0000005.

Окрім того, за системного аналізу поданої скарги та заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею вбачається, що за результатами розгляду кримінального провадження №0000857, в межах якого у ОСОБА_3 виникли сумніви щодо врученого йому повідомлення про підозру, завершене досудове розслідування та судове провадження із ухваленням судового рішення.

Так, відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Положеннями ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку із наведеним вище у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303, 306-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення,- відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 11 год. 00 хв. 10.02.2023.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1