Справа № 606/1512/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000099, внесеного 09.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджений Законом України №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який набрав чинності 24 лютого 2022 року в день опублікування в офіційному друкованому виданні газеті «Голос України». У подальшому строк дії воєнного стану продовжувався: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022; з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.

08.07.2022 о 10 год, під час воєнного стану, у ОСОБА_3 , який перебував на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із будинку ОСОБА_5 .

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, під час воєнного стану, 08.07.2022 о 10 год, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , без дозволу ОСОБА_5 через двері проник у житловий будинок за вказаною адресою та умисно, таємно, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, викрав телевізійний ресивер, що знаходився на комоді у одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме телевізійний ресивер торговельної марки «Q-SAT» модель «Q-149», серійний номер «Q149HD», після чого ОСОБА_3 заховав викрадене майно на території господарства ОСОБА_5 , яке у подальшому того ж дня 08.07.2022 переніс до свого будинку в АДРЕСА_1 , та мав реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд. Вартість викраденого телевізійного ресивера, належного потерпілому ОСОБА_5 станом на 08.07.2022 становить 371,76 грн, чим заподіяно потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що він таємно проник в житловий будинок ОСОБА_5 та викрав звідти телевізійний ресивер. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, у якій просив кримінальне провадження розглядати у його відсутності, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому покладався на думку суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та каявся, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, добре характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора, потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При призначення покарання обвинуваченому, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

На момент ухвалення вироку по справі запобіжний захід у обвинуваченого відсутній.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ 19/120-22/6671-Д від 22.07.2022 в сумі 1321, 46 грн; судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ 19/120-22/6669-Д від 25.07.2022 в сумі 1510, 24 грн; судово-товарознавчої експертизи № СЕ 19/120-22/6564-ТВ від 21.07.2022 в сумі 943,90 грн, всього на суму 3775,60 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370,371,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у загальній сумі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази у справі, а саме: телевізійний ресивер торговельної марки «Q-SAT» модель «Q-149», серійний номер «Q149HD», який повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1