Код суду 233 Справа № 233/915/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 07 лютого 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Актау Карагандинської області респ. Казахстан, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, інваліда 3 групи, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26 вересня 2012 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, звільнився 22 січня 2018 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

На початку вересня 2022 року у денний час доби (більш точних дати та часу розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення положень ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої особи за винагороду у сумі 7000 грн. завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В1, В» з серійним номером НОМЕР_2 , видане 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

В подальшому, 07 лютого 2023 року, приблизно о 08.00 год., ОСОБА_5 рухався по автодорозі Костянтинівка-Слов`янськ на автомобілі «ВАЗ-2105», д.н. НОМЕР_3 , коли на блокпосту «Дружківка» поблизу с. Олексієво-Дружківка Краматорського району Донецької області, в адміністративно-територіальних межах Костянтинівської МТГ Краматорського району Донецької області, у зв`язку з виконанням службових обов`язків та забезпечування здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, докладаючи всіх зусиль для забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави під час відкритого широкомасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, він був зупинений інспектором СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

Після цього, на вимогу поліцейського СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 діючи умисно, переслідуючи мету використання підробленого документу посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 категорії «В1, В», видане 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, надав поліцейському СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 для ознайомлення підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 категорії «В1, В» видане 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав підроблений офіційний документ.

Згідно висновку судово технічної експертизи документів від 20.02.2023 бланк посвідчення з серійним номером НОМЕР_2 категорії «В1, В», виданий 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 №844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України».

Даний бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 категорії «В1, В» виданий 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія за способами друку та спеціальними елементами захисту.

Своїми умисними діями, що виразилися у використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України

22 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

23 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000017 від 07 лютого 2023 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа. Сторони узгодили покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; не знаходиться під наглядом у лікаря нарколога; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 23 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2023 року покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ - бланк посвідчення з серійним номером НОМЕР_2 категорії «В1, В», виданий 24.09.2022 ТСЦ 7341 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 537 без дати, номер книги обліку 34, порядковий номер 537), - знищити, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2023 року (справа № 233/626/23).

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/105-23/462-ДД від 20 лютого 2023 року) 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. 92 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженій, захиснику та прокурору.

Суддя