справа № 619/976/23
провадження № 1-кп/619/64/23
УХВАЛА

11 квітня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі :головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дергачі кримінальне провадження №0002929 від 19.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Артемівськ Донецької області, освіта середня, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , фактично утримується ДУ «Харківський слідчий ізолятор», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1111, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0002929 від 19.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16.02.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було продовжено до 14.04.2023 року, включно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2/два/ місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбаченні п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 16.02.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.04.2023, включно, без визначення застави.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність обставин, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.

Суд вважає, що прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Будь яких доказів, які б свідчили, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1,3 та ч.5 ст. 177 КПК України прокурор суду не надав.

Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ЗУ « Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду , перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини/надалі ЄСПЛ/ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В п.85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011р) вказано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№ 72967/01 від 01.03.2007 року) зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних підстав) для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

В Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№15217/07 від 12.03.2007 року) вказано, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006 року) посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя , перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги лише тяжкість злочину.

Враховуючи вищевказане суд, при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винними у кримінальному злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, враховує відсутність тяжких наслідків, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, є пенсіонером, стан здоров`я/ гіпертонічна хвороба серця 2 ступеня/, відсутність наміру переховуватись від суду та перешкоджати встановленню фактичних обставин справи, відсутність даних про наявність ризиків, зазначених прокурором.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 181 ч.1 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ст. 181 ч.6 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 36, 134, 178, 181, 193, 194, 196, 331, 372, 392 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- з 20.00 годин по 06.00 годин наступного дня не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту передати для організації виконання начальнику ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 та повідомити про це Дергачівський районний суд Харківської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

ОСОБА_4 з-під варти звільнити негайно.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 09 червня 2023 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1