Справа № 645/77/23
Провадження № 1-кс/645/43/23
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000010 від 03 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому прокурор просив накласти арешт на майно - на речові докази, виданні свідком ОСОБА_4 , а саме, музичний центр TM «Samsung МАХ-КХ75», чорного кольору.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що До ВП №2 ХРУП №2 повідомлення про те, що 03.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом віджиму, проник до приміщення кафе, звідки вчинив крадіжку музичного обладнання, чим спричинив матеріальну шкоду.

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 03 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний, 09.01.2023 в якості потерпілого ОСОБА_6 , повідомив, що на початку січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , спрацювала сигналізація, приблизно через 5-10 хвилин на місце спрацювання сигналізації виїхала чергова група охорони. Коли вони приїхали на вище вказану адресу, то побачили чоловіка, який проник до середини приміщення кафе та здійснив крадіжку. Коли я приїхав вже туди, то виявив відсутність музичного центру TM «Samsung МАХ-КХ75», чорного кольору та мікрофону Shure C607-N, сірого кольору.

В ході слідчих оперативно-розшукових дій було встановлено місце знаходження музичного центру Samsung МАХ-КХ75, чорного кольору. Вказаний музичний цент було виявлено, у громадянина ОСОБА_7 , якому вказаний музичний центр Samsung МАХ-КХ75, чорного кольору, залишив на відповідальне зберігання його знайомий ОСОБА_5 .

10.01.2023 зі свідком ОСОБА_4 проведено впізнання особи за фотознімками, яка 03.01.2023 року залишив на відповідальне зберігання музичний цент, в ході якого свідок впізнав гр. ОСОБА_5 .

10.01.2023 свідок ОСОБА_4 добровільно видав музичний центр TM «Samsung МАХ-КХ75», чорного кольору, чорного кольору та добровільно видав працівникам поліції, написавши відповідну розписку.

10.01.2023 вилучені музичний центр TM «Samsung МАХ-КХ75», чорного кольору, чорного кольору, оглянуто слідчим та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про арешт майна, прокурором зазначено, що незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вказане майно може бути відчуженим, спотвореним, чи взагалі знищеним. Також у разі незастосування цього заходу не буде забезпечено подальше успішне проведення відповідної судової експертизи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, якою просив розглянути клопотання за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 244 КПК України, неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0000010 від 03 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 10.01.2023 зазначене вище тимчасово вилучене майно визнане речовими доказами.

Зазначене вище тимчасово вилучене майно, є речовим доказом, у зв`язку з чим підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене вище тимчасово вилучене майно, яке добровільно видане свідком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на музичний центр TM «Samsung МАХ-КХ75», чорного кольору, виданий свідком ОСОБА_4 .

Вказані речі передати на відповідальне зберігання потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1