Справа №583/1056/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/71/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/1056/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2022, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Донецької області, м. Горлівка та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому

продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки на момент пред`явлення підозри замість висновку судово-медичної експертизи використані дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть та протоколі огляду трупа, в повідомленні про підозру не вказано, коли саме та чим саме ОСОБА_9 вчинив вбивство. ОСОБА_9 жодним чином не має наміру переховуватися або ухилятися від органів досудового розслідування чи суду, спілкуватися зі свідками сторони обвинувачення, перешкоджати кримінальному провадженню і може виконувати покладені на нього обов`язки без позбавлення волі, хоча на нього весь час здійснюється тиск з боку органів досудового розслідування.

08.11.2022 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, погодженим із прокурором Охтирської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12

04.08.2022 до ЄРДР за № 0000362 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, 13.09.2022 ОСОБА_9 вручене повідомлення про підозру, а ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області від 13.09.2022 відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, приховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий просив продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2022 ОСОБА_9 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, досудове розслідування не завершене, ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілу, свідків та продовження злочинної діяльності, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість як застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, так і підстав для його продовження, а саме наявність на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_9 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 15-ти років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інші правопорушення і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів (п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК), а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88).

Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що підозрюваний із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому врахування тяжкості злочину у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Колегія суддів, вирішуючи питання про продовження ув`язнення підозрюваного, враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_9 не має наміру переховуватися або ухилятися від органів досудового розслідування чи суду, спілкуватися зі свідками сторони обвинувачення та перешкоджати кримінальному провадженню не заслуговують на увагу, а наявність у ОСОБА_9 декількох обставин, які характеризують його з позитивної сторони, хоча і мають місце, але не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж беззаперечно знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище. Також не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що на ОСОБА_9 весь час здійснюється тиск з боку органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_9 був доставлений до ІТТ № 6 ГУНП в Сумській області із ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 20.09.2022 об 11:30 на підставі заявки слідчого для проведення слідчих дій, в тому числі і для зустрічі із захисником ОСОБА_10 , а в подальшому 23.09.2022 о 15:20 ОСОБА_9 був етапований до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Твердження захисника про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою задоволенню не підлягає, оскільки рішення слідчого судді суду першої інстанції належним чином умотивоване, а матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, які є реальними і продовжують існувати.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2022 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4