КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3675/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 752/9988/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури Польового ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року,
за участі:
представника власників майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.09.2022 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Max у чохлі темного кольору з логотипом Apple, Imei: НОМЕР_1 та із сім-карткою «Київстар», грошові кошти в сумі 1452,00 грн. (тисяча чотириста п`ятдесят дві) грн., грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США із забороною користування та розпорядження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку 26.08.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: вул. Ідейна, б. 13, кв. 23, урочище «Пегетина гора», с/рада Гнідинська, Бориспільський р-н, Київська обл., а саме на грошові кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) Євро та 138 700 (сто тридцять вісім тисяч сімсот) доларів США, що виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_10 , а також на майно, вилучене в ході обшуку затриманого ОСОБА_10 , а саме: чотири банківські картки Приватбанку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_6 ; банківська картка «Monobank» НОМЕР_7 із забороною розпорядження та користування.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також суттєвими порушеннями кримінального процесуального закону.

В судове засідання у справі прокурор у кримінальному провадженні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час призначеного судового розгляду. Крім того в попереднє судове засідання, що було призначено на 29.09.2022 року процесуальний керівник також не з`являвся, пояснивши неможливість прибути зайнятістю у проведенні невідкладних слідчих дій.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутністю прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власників майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 08.07.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

26.08.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 20 (двадцять тисяч) Євро та 138 700 (стотридцять вісім тисяч сімсот) доларів США.

Крім цього 26.08.2022 року о 17 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, Харкіське шосе, 203 було затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. В ході обшуку затриманого ОСОБА_10 виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Max у чохлі темного кольору з логотипом Apple, Imei: НОМЕР_1 та із сім-карткою «Київстар», чотири банківські картки Приватбанку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_6 ; банківська картка «Monobank» НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 1452,00 грн. (тисяча чотириста п`ятдесят дві) грн., грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США.

27.08.2022 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.07.2022 року постановою слідчого вилучене вході обшуку затриманого ОСОБА_10 майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000352 від 08.07.2022 року.

30.08.2022 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене в ході проведення обшуку ОСОБА_10 .

Мотивуючи наявність мети та підстав для накладення арешту на майно, орган досудового розслідування зазначає, що на теперішній час є достатні підстави вважати що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на грошові кошти, а також на майно, вилучене під час обшуку затриманого ОСОБА_10 призведе до приховування, передачі або відчуження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому на неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та у разі винесення вироку уможливить подальшу конфіскацію.

05.09.2022 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Max у чохлі темного кольору з логотипом Apple, Imei: НОМЕР_1 та із сім-карткою «Київстар», грошові кошти в сумі 1452,00 грн. (тисяча чотириста п`ятдесят дві) грн., грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США із забороною користування та розпорядження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000 про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Max у чохлі темного кольору з логотипом Apple, Imei: НОМЕР_1 та із сім-карткою «Київстар», грошові кошти в сумі 1452,00 грн. (тисяча чотириста п`ятдесят дві) грн., грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на це майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого в цій частині та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Разом з цим колегія суддів погоджується також з висновками слідчого судді про відсутність правових підстав для накладення арешту з метою подальшої конфіскації як виду покарання на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтями, санкції яких передбачають конфіскацію майна як виду покарання.

Згідно клопотання про арешт майна та матеріалів, наданих стороною обвинувачення на його обґрунтування вбачається, що ця обов`язкова умова органом досудового розслідування дотримана, оскільки згідно повідомленої підозри, покарання у виді конфіскації майна з інкримінованого ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення передбаченого санкцією ч. 3 ст. 332 КК України.
Разом з цим як слушно зазначив в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, органом досудового розслідування не надано доказів, які б підтверджували той факт, що грошові кошти, які були знайдені та вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного 26.08.2022 року у розмірі 20 000 Євро та 138 700 доларів США, можуть бути предметом конфіскації. Досудовим розслідуванням не встановлено, хто саме є власником вказаних грошових коштів, походження цих коштів, яким чином ці кошти використовувались та інші обставини, які б дали змогу зробити висновок, що вказані грошові кошти можуть бути предметом конфіскації, а тому в зазначена частина вимог клопотання задоволенню не підлягає, з чим погоджується і колегія суддів.

Аналогічну позицію до викладеної в ухвалі слідчого судді має колегія суддів і щодо накладення арешту на банківські картки. Органом досудового розслідування у клопотанні не було доведено доцільність у накладенні такого арешту, не конкретизовано з якою метою необхідно здійснити накладення такого арешту та яких саме ризиків вдасться запобігти шляхом накладення арешту на банківські картки. Вказане майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, не має значної цінності, його не може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання. Банківські картки не містять жодної доказової інформації під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а тому необхідність у накладенні на них арешту стороною обвинувачення не доведена.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно саме в частині, яка зазначена слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, що виявлено та вилучено в ході проведення обшуку підозрюваного, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та в той же час на законних підставах відмовив у задоволенні клопотання слідчого в іншій частині, всупереч доводам апеляційної скарги.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.09.2022 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Max у чохлі темного кольору з логотипом Apple, Imei: НОМЕР_1 та із сім-карткою «Київстар», грошові кошти в сумі 1452,00 грн. (тисяча чотириста п`ятдесят дві) грн., грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США із забороною користування та розпорядження, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури Польового ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4