гСправа № 187/581/23 Провадження №1-кп/0187/99/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка в залі суду кримінальну справу № 0000041 від 07.02.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

22.05.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

17.12.2014 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 місяць по вироку суду від 22.05.2013 до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 22.09.2017 по відбуттю покарання.

06.07.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підстав ст. 75, 76 КК України звільнений вц відбування покарання з іспитовим строком ш 2 роки.

03.08.2022 року Петриківським районний судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавленій волі. На підставі ст. 75, 76 КК Україна звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

26.10.2022 ухвалою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровськ вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та вирішено на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2022, більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням терміном на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

Повторно в період часу з 18:00 години 06.02.2023 по 12:00 годину 07.02.2023 ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у житло, діючи з корисливих мотивів, в період військового стану, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені на замок вхідні двері проник до будинку, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: бензопилу ланцюгову марки «Дніпро-М», модель DSG-4SH WM-43 s/n zmt 7, вартістю 5431 гривень 32 копійки.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно в умовах воєнного стану, доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, скоїв тяжкий злочин, в період іспитового строку, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, офіційно не працює, що насамперед свідчить про його несумлінне ставлення до загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві та його відношення до покладених на нього державою обов`язків. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та категорично не бажає цього робити, продовжує скоювати кримінальні правопорушення в період іспитового строку, що свідчить про сформованість стійкої спрямованості особистості обвинуваченого ОСОБА_4 на вчинення злочинів, підвищений рівень його суспільної небезпечності та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що він повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, у виді реального позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 06.07.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підстав ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком ш 2 роки; 03.08.2022 року Петриківським районний судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавленій волі. На підставі ст. 75, 76 КК Україна звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

26.10.2022 ухвалою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровськ вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та вирішено на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2022, більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням терміном на 2 роки.

Таким чином, зважаючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України в період іспитового строку за вищезазначеними вироками Петриківського районного суду від 03.08.2022 року та Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 06.07.2022, питання про застосування покарань за якими вирішено ухвалою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровськ від 26.10.2022, суд вважає за необхідне призначити покарання згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначеного за вироками суду покарань.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023, необхідно скасувати.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2023 у розмірі 220 грн. та судово-трасологічної експертизи від 13.03.2023 у розмірі 1510 грн. 24 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироками Петриківського районного суду від 03.08.2022 року та Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 06.07.2022, питання про застосування покарань за якими вирішено ухвалою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровськ від 26.10.2022 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, що був визначений ухвалоюслідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: бензопилу ланцюгову марки «Дніпро-М», модель DSG-4SH WM-43 s/n zmt 7 повернути потерпілому ОСОБА_5 , решту доказів зберігати при матеріалах справи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2023 у розмірі 220 грн. та судово-трасологічної експертизи від 13.03.2023 у розмірі 1510 грн. 24 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1