Житомирський апеляційний суд
Справа №296/719/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Слідчий суддя вважав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 209 КК України є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період доби з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки вона є незаконною, не ґрунтується на матеріалах провадження, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Стверджує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та прокурором у суді було доведено їх наявність, обґрунтованість та необхідність застосування запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування. Таким чином, враховуючи вік підозрюваного, останній, за відсутності запобіжного заходу матиме реальну можливість залишити територію України та постійно перебувати (проживати) за її межами, оскільки його повнолітня донька постійно проживає у Федеративній республіці Німеччина.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді домашнього арешту у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, за версією досудового розслідування ОСОБА_6 , являючись директором Товариства ПрАТ «Каштан» за період з 01.11.2017 по 15.02.2019 в ході здійснення господарської діяльності було видобуто корисних копалин з Буківського родовища Північної ділянки загальним об`ємом 13 646 м3.

У подальшому, за період з 01.01.2018 по 30.11.2022 ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи від імені Товариства, всупереч інтересам останнього, здійснив реалізацію видобутої продукції в об`ємі 11 430 м3, при цьому умисно занижуючи у 2,5-3 рази обсяг реалізованої товарної продукції, шляхом відображення недостовірних відомостей у номенклатурі готової продукції за видами, фактичної собівартості одиниці видобутої сировини, відпускної ціни та одночасно не відображення ним у податкових накладних достовірних відомостей про блоки які реалізовуються, зокрема їх сортність, вид, категорію та розмір, що призвело до заниження об`єкта та бази оподаткування Товариства ПрАТ «Каштан» на суму 12 млн грн, а саме кількості видобутих блоків габро на 2,4 тис.м.3 та ціни реалізації блоків габро на 2000 грн за м3, що потягло не сплату до бюджету податків на загальну суму 4,56 млн грн, в т.ч. ПДВ 2,4 млн грн, податку на прибуток підприємств 2,16 млн грн, що є тяжкими наслідками.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, вчинив дії з метою легалізації (відмивання) майна (коштів), одержаного вищевказаним злочинним шляхом, а саме:

14.12.2021 придбав у ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» рухоме майно, а саме автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO» та «RENAULT» на суму 1655427,33 грн., використавши при вчиненні даного правочину майно (грошові кошти) одержане завідомо для нього злочинним шляхом.

02.11.2022 придбав у Спільному українсько-іспанському підприємстві «Іскор» спеціальну техніку - самохідну бурову установку «Tamrock Commando» на суму 518525,46 грн, використавши при вчиненні даного правочину майно (грошові кошти) одержане завідомо для нього злочинним шляхом.

20.12.2021 придбав у ПП «Олівейра» спеціальну техніку - вилковий газовий навантажувач б/в, марки «TOYOTA 02-7FG40 на суму 379200,00 грн, використавши при вчиненні даного правочину майно (грошові кошти) одержане завідомо для нього злочинним шляхом.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність зібраних доказів в матеріалах судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На думку колегії суддів, пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 209 КК України є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами долученими до клопотання, в тому числі протоколом огляду від 11.07.22 року, висновком експерта №205 від 17.01.23 року згідно з яким експерт дослідивши ряд документів, в тому числі вважав, що ПрАТ «Каштан» занижено об`єкт та базу оподаткування на суму 12 млн грн, а саме кількості видобутих блоків габро на 2,4 тис.м.3 та ціни реалізації блоків габро на 2000 грн за м3, що могло потягти не сплату до бюджету податків на загальну суму 4,56 млн грн, в т.ч. ПДВ 2,4 млн грн, податку на прибуток підприємств 2,16 млн грн.

Ці докази на даному початковому моменті досудового розслідування, зважаючи на воєнний стан у державі та обставини, які перевіряються у кримінальному провадженні свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетним до інкримінованих йому злочинів.

На переконання колегії суддів існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується матеріалами справи та свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Колегія суддів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_6 , за відсутності запобіжного заходу матиме реальну можливість залишити територію України та постійно перебувати (проживати) за її межами, оскільки його повнолітня донька постійно проживає у Федеративній республіці Німеччина, що також є додатковим ризиком, який вказує на необхідність застосування запобіжного заходу виді особистого зобов`язання.

Ці обставини на переконання колегії суддів свідчать про існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд зважаючи на пенсійний вік ОСОБА_6 , наявність у нього захворювань, які потребують оперативного втручання, перебування на його утриманні хворої дружини, відсутність судимостей не вбачає підстав для застосування щодо нього домашнього арешту, а вважає за можливе застосувати щодо нього особисте зобов`язання поклавши обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя не взяв до уваги вказані обставини, тому частково задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою обирає ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки на строк до 23 березня 2023 року, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: