КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1936/2023 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 380 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 019 920 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком по 28.04.2023 року включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що повідомлена підозра необґрунтована, оскільки вона не підтверджена жодним належним доказом.

Крім того, слідчим суддею під час розгляду вказаного клопотання не надано належної оцінки майновому стану підозрюваної. Зокрема, згідно поданої декларації її річний дохід становить 600 000 гривень. Підозрювана є вдовою та не має інших джерел доходу. При цьому вона утримує матір пенсіонерку, знаходиться на обліку в інституті раку та потребує онкооперації. Відтак визначений розмір застави у кримінальному провадженні є для підозрюваної занадто великим та завідомо непомірним. Окрім цього, визначений розмір застави перевищує суму спричиненої шкоди.

Окрім цього, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні жодним чином необґрунтовано можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який міг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Так, слідчим суддею не прийнято до уваги, що за час проведення досудового розслідування підозрювана не вчиняла жодних спроб незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, не ухилялась від виконання покладених на неї обов`язків. Стороною обвинувачення проігноровано той факт, що всі особи, які мали відношення до закупівель, щодо розгляду обставин яких ведеться кримінальне провадження, на час вручення підозри вже були допитані, всі підтверджуючі документи слідством отримані в процесі виїмки. Також, під час обшуків повноважним особам було надано для перевірки доступ до чатів, месенджерів та поштових клієнтів підозрюваної особи та під час перевірки вказаних ресурсів не було виявлено жодних документів і підстав вважати про наявний чи можливий вплив на свідків чи інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, захисник звертає увагу апеляційного суду і на недопустимість отриманих доказів. Так, сума завданої шкоди, яка інкримінується стороною обвинувачення становить 1 466 548,09 грн. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 600 грн. Як наслідок кваліфікуюча ознаки для визначення підслідності за Бюро економічної безпеки передбачена п. 3 ч. 3 ст. 216 КПК становила 1 300 000 грн. Таким чином з моменту визначення завданої суми збитків - отримання висновку експерта №190/02/37-23 від 24.02.2023 року, справа мала бути підслідною БЕБ. Проте, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу на слідчий, ні прокурор не вжили заходів для передачі кримінального провадження за підслідністю.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000158 від 09.09.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

28 лютого 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

01.03.2023 рокустарший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри про вчинення останньоюкримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застави в розмірі 380 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 019 920 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком по 28.04.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні сторони обвинувачення ризики в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваної, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваної під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваної в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, який, на думку суду, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість визначеного розміру застави у кримінальному провадженні, то колегія суддів зауважує на тому, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, зміст ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не можуть слугувати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КК України колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 380 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 019 920 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком по 28.04.2023 року включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4