Справа № 486/1320/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001771 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001771 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що місцевий мешканець м. Южноукраїнськ Миколаївської області ОСОБА_5 з використанням соціальної мережі «Однокласники» вчиняє протиправні дії, направлені на виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до письмового рапорту дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про виявлене кримінальне правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має аккаунт « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Одноклассники», доступ до якої в Україні обмежено у відповідності до Указу Президента України № 184/2020 від 14.05.2020 року. У ході перегляду окремих публікацій, які ОСОБА_5 поширював на своєму аккаунті « ОСОБА_6 », встановлено, що вони мають антиукраїнський характер та відносяться до матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

15.11.2022 оку під час проведення обшуку по місцю мешкання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , слідчим СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області виявлено та вилучено: мобільний телефон «Vivo Y 31» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться sim-карти мобільного оператора з номером НОМЕР_3 з флеш-накопичувачем на 128 ГБ, та ноутбук «НР» серійний номер: НОМЕР_4 , в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до вказаного ноутбуку з № .

При цьому, в ході проведення обшуку встановлено, що ОСОБА_5 являється власником вилученого майна.

15.11.2022 року слідчим СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області вилучені матеріальні об`єкти визнані речовими доказами.

Як зазначається в клопотанні, накладення арешту на вказане майно обумовлено необхідністю збереження такого майна, як речових доказів, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, вказане майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.
Прокурор в судовому підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити та накласти арешт на мобільний телефон «Vivo Y 31» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться sim-карта мобільного оператора з номером НОМЕР_3 з флеш-накопичувачем на 128 ГБ, та ноутбук «НР» серійний номер: НОМЕР_4 , в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до вказаного ноутбуку з № , вилучені 15.11.2022 року у ОСОБА_5 , заборонивши користуватись та розпоряджатись вказаним майном, оскільки таке майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Зазначив, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та накладення арешту на таке майно необхідно для забезпечення його збереження з метою запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна, а також для дослідження вказаних речових доказів та призначення експертиз.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001771 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Згідно протоколу обшуку, 15.11.2022 року під час проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.11.2022 року, виявлено та вилучено: мобільний телефон «Vivo Y 31» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться sim-карти мобільного оператора з номером НОМЕР_3 з флеш-накопичувачем на 128 ГБ, який поміщено до сейф-пакету № WAR 1341456, та ноутбук «НР» серійний номер: CNF0132Q4P, в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до вказаного ноутбуку з № , який поміщено до сейф-пакету № WAR 1767708.

У відповідності до постанови слідчого СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 15.11.2022 року мобільний телефон «Vivo Y 31» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться sim-карта мобільного оператора з номером НОМЕР_3 з флеш-накопичувачем на 128 ГБ, який поміщено до сейф-пакету № WAR 1341456, та ноутбук «НР» серійний номер: CNF0132Q4P, в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до вказаного ноутбуку з № , який поміщено до сейф-пакету № WAR 1767708, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001771 від 05.10.2022 року.

06.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя враховує неможливість без застосування арешту зберегти визначене у клопотанні майно/речі, яке може бути використане під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження.
Зокрема, слідчий суддя виходить із положень ст. 100 КПК України, а також потреби органу досудового розслідування в проведенні ряду експертиз та інших слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
За такого, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна і наслідки застосування такого заходу для інших осіб та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у спосіб, що запропонований суб`єктом звернення.
Слідчим суддею було встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано у відповідності до положень ст. 170 КПК України, у тому числі з визначеною законом метою, оскільки тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним для речових доказів.
Так, вилучені 15.11.2022 року під час обшуку об`єкти, поза розумним сумнівом, можуть в подальшому можуть бути доказами кримінального правопорушення, тобто, тією чи іншою мірою вказувати, у тому числі, на спосіб вчинення правопорушення.
Слід констатувати, що існує дійсна сукупність підстав і розумних підозр вважати, що вилучене у даному випадку майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, клопотання внесене на розгляд слідчого судді із дотриманням, строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України і відповідає вимогам частини першої, другої цією ж статті, оскільки містить у собі підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати.
Водночас, до клопотання додані належним чином засвідчені копії документів та інших матеріалів, якими суб`єкт звернення обґрунтовує свої доводи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відповідає положенням ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно, слідчим суддею установлено, що клопотання не суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження і такий тип заходу у даному конкретному випадку може бути застосований, оскільки доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні і одночасно може бути виконане завдання, для виконання якого вона звернулась із клопотанням.
При цьому, потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, оскільки існує висока ймовірність його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Таким чином, сукупність досліджених доказів переконують, що обставини кримінального провадження на час розгляду цього питання, вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.
До того ж, однозначно може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, звернувся із клопотанням, зокрема, арештовані речові докази мають змогу бути використаними при здійсненні експертних досліджень і використання для доведення фактів і обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Без застосування арешту у даному випадку, неможливо отримати об`єкти, про які йдеться у клопотанні, із дотриманням такої процедури, за якої вони зможуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки застосування такого заходу для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження прав володільця завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню і вважає за необхідне накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001771 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:
- мобільний телефон «Vivo Y 31» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться sim-карта мобільного оператора з номером НОМЕР_3 з флеш-накопичувачем на 128 ГБ;

- ноутбук «НР» серійний номер: CNF0132Q4P, в корпусі чорного кольору, з зарядним пристроєм до вказаного ноутбуку з № ,

вилучені 15.11.2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку у ОСОБА_5 , шляхом заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особамрозпоряджатися, відчужувати, користуватися, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вказаного майна.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт відповідно до цієї ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Южноукраїнськоговідділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали її копія надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_7 ОСОБА_8