ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/303/23 Справа № 202/446/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Демки Драбівського району Черкаської області, одруженого, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, ВЧ НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № 0000886,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено частково.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 з місцем дислокації АДРЕСА_2 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 13 січня 2023 року по 14 березня 2023 року.

Визначений відносно підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134200 грн., у випадку внесення якої на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливого переховування від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи дані про особу підозрюваного також дійшов висновку про можливість визначення йому розміру застави.

В апеляціях:

- захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилаються на те, ухвала слідчим суддею винесена з суттєвим порушенням норм процесуального та неправильним застосування норм матеріального права.

Події, про які зазначено у повідомленні про підозру, мали місце 09.08.2022 року. Із вказаного часу ОСОБА_5 нікуди не зникав та не перераховувався, а навпаки проходив військову службу у військовій частині. Його в порядку ст. 208 КПК України після повідомлення про підозру затримано не було, проте він самостійно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання. Вважають, що підозра є необґрунтованою.

Стверджують, що вказані органом досудового розслідування ризики не підтверджуються, а навпаки спростовуються матеріалами кримінального провадження. Жодний з ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не був мотивований і доведений суду.

Щодо ризиків незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення вказує, що цей ризик вже не є актуальним, оскільки всі свідки допитані. Після подій 09.08.2022 року після початку службового розслідування у ОСОБА_5 відібрали зброю у військовій частині. Від жодного із свідків ані рапортів на керівництво, ані заяв про здійснення впливу на них не надходило. Більш ніж 5 місяців підозрюваний сумлінно проходив військову службу у військовій частині та дій з самовільного залишення військової частини або місця служби, дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом не вчиняв.

Вказують на відсутність в матеріалах клопотання самого наказу, про який зазначено у клопотанні, у зв`язку з чим зробити висновок про те, чи була відмова і від якого наказу не можливо.

Вважають, що суд не застосував вимоги ст. 178 КПК України та не врахував даних про підозрюваного, які свідчать про його міцні соціальні зв`язки, його відповідальність, бажання надалі проходити службу і захищати Батьківщину.

Заслухавши підозрюваного та його захисників, які кожен окремо та разом просили задовольнити апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані.

З матеріалів справи слідує, що 10.08.2022 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за № 0000886 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України.

09 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчиненому в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що підтверджується, зокрема: актом службового розслідування за фактом залишення позицій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 68 від 22 серпня 2022 року "Про результати службового розслідування"; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 від 04 жовтня 2022 року; ОСОБА_12 від 11 серпня 2022 року; ОСОБА_13 від 03 жовтня 2022 року; ОСОБА_14 від 08 жовтня 2022 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через відсутність наказу фактично зводяться до питань оцінки доказів та доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, питання яких розглядаються на іншій стадії судового розгляду при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим такі питання на цій стадії не розглядаються, а тому такі доводи колегія суддів не бере до уваги.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, слідчий суддя вважав наявним ризик вчинення іншого злочину, пов`язаного з військовою службою чи можливістю продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Отже, обрання слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження та на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи захисників про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого, не підтверджуються, є хибними, оскільки слідчим суддею, що підтверджено колегією суддів, встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від слідства або суду, вчинення іншого правопорушення, зокрема дезертирства, та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з мотивів, наведених вище. Такий висновок в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з цим, при визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, та дійшов помилкового висновку про визначення ОСОБА_5 занадто великого розміру застави, з огляду на таке.

Так, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з матеріалами, які долучені до клопотання слідчого, при оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 колегія суддів враховує, що із таких не вбачається доказів отримання ним значного доходу, перебуваючи на службі в ЗСУ, будь-які інші дані про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів у матеріалах провадження також відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що визначена слідчим суддею застава щодо підозрюваного ОСОБА_5 у розмірі 134200 грн. є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи дані про його особу, його майновий стан, позитивну характеристику та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисників слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № 0000886, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 14 березня 2023 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання Третьому слідчому відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4