Справа № 752/5860/22
Провадження №: 1-кп/752/1006/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 09 квітня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у с. Борщів Борщівського району Тернопільської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, без офіційного місяця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

13.03.2007 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

14.09.2009 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

09.08.2013 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, звільненого 11.02.2016 у зв`зку з відбуттям строку покарання;

15.01.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн, штраф не сплачено;

20.09.2022 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу в розмірі 1020 грн;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, котрий народився у м. Могилів-Подільський Вінницької області, з середньою освітою, неодруженого, без офіційного місяця роботи, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого:

05.11.2004 Могильов-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільного від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

21.02.2007 Могильов-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік;

15.04.2015 Могильов-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

15.03.2019 Могильов-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 391, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці, звільненого 15 липня 2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи раніше судимими за вчинення злочинів проти власності, у невстановлений час та у невстановленому місці вступили між собою у злочинну змову з метою незаконного збагачення шляхом відкритого викраденя чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вступивши між собою у злочинну змову, попередньо розподіливши ролі, 08.04.2022 приблизно о 20:00, перебуваючи на просп. Голосіївському, 17 у м. Києві, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 побачили раніше невідомого чоловіка, яким виявився потерпілий ОСОБА_8 , котрий йшов по пішохідній доріжці за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, відповідно до заздалегідь розробленого плану, підбігли до потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_4 відповідно до відведеної йому ролі наніс один удар кулаком в обличчя потерпілого, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальтове покриття. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, ОСОБА_4 відповідно до відведеної йому ролі дістав із задньої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «ОРРО», темного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 8000 грн, в середині якого знаходилась сім карта мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить. У цей же час ОСОБА_3 відповідно до відведеної йому ролі шляхом ривка зірвав з плеча потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на асфальтовому покритті, сумку, в середині якої знаходились мобільний телефон «Samsung» моделі «110», який матеріальної цінності для потерпілого не становить, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_8 , картка платника податків, видана на ім`я ОСОБА_8 , довідка переселенця, видана на ім`я ОСОБА_8 , військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення інваліда другої групи, видане на ім`я ОСОБА_8 , банківські картки «Ощадбанк».

У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втекли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Відповідно до примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні. Продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор вважав доведеною винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Просив призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років кожному.

Захисник ОСОБА_7 просив визнати ОСОБА_4 невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням. Вказав, що потерпілий під час інциденту перебував у стані алкогольного сп`яніння, має інвалідність, оскільки бачить лише одним оком, під час нападу не міг адекватно сприймати реальність та розгледіти нападників, а тому його показання про те, що він впізнає в обвинувачених нападників не можуть бути належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні. Також вказав на недопустимість в якості доказів у кримінальному провадженні показання свідка ОСОБА_9 , який є наркозалежним, розповідаючи про обставини події надавав непослідовні покази, плутався у деталях. Інші докази, на думку захисника, є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника. Заперечив факт вчинення ним кримінального правопорушення. Повідомив, що в 10-х числах квітня він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Того дня до нього в гості зайшов ОСОБА_3 , вони сиділи втрьох з дружиною ОСОБА_4 , пили каву, дивились телевізор. Близько 18:30 йому зателефонував ОСОБА_9 , попросив дозволу переночувати, на що він надав свою згоду. Після цього, вони з ОСОБА_3 вийшли на вулицю щоб покурити та зустріти ОСОБА_9 . Сиділи біля під`їзду, чекали та курили. Хвилин через десять почули, що на розі будинку відбувається бійка. ОСОБА_4 пішов подивитися та побачив, що бійка відбувалась між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_8 . Він зробив зауваження ОСОБА_9 про те, що той влаштовував бійку біля його будинку, забрав останнього та вони разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_3 повернулися в квартиру. До ОСОБА_8 не підходив, тілесних ушкоджень йому не наносив, майна у останнього не брав. Того вечова ОСОБА_3 пішов ночувати до себе додому, а ОСОБА_9 залишився у нього, а на ранок пішов. Через декілька днів зателефонували працівники поліції, домовились про зустріч, після чого незаконно затримали та повезли у відділок, де з застосуванням насильства, примусили підписати відмову від захисника. Далі з порушенням відповідної процедури провели впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 , який вказав на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як на нападників. Наступного дня його та ОСОБА_3 без ухвали суду повезли до слідчого ізолятора. Про те, що під час бійки у потерілого ОСОБА_8 зникло майно та телефон дізнався вже в поліції. Просив визнати недопустимими в якості доказу показання потерпілого ОСОБА_8 , який має проблеми з зором і пам`яттю, показання свідка ОСОБА_9 , який є наркозалежним, емоційно нестабільним та, на думку обвинуваченого, покази проти нього надав під впливом працівників правоохоронних орнанів. Також просив визнати недопустимим доказом протокол впізнання за участю потерпілого, посилаючись на порушення вимог КПК України під час проведення відповідної процесуальної дії.

Захисник ОСОБА_6 , вказав на відсутність в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначив, що ухвала слідчого судді про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді триманн під вартою винесена без участі підозрюваних та захисників, а тому всі процесуальні дії на стадії досудового розслідування після затримання обвинувачених проведені з порушенням вимог процесуального закону, а отримані в ході таких дій докази є недопустимими. Просив ухвалити виправдувальний вирок, визнавши ОСОБА_3 невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника. Повідомив, що кримінального правопорушення не вчиняв, потерпілого не бачив, майна у останнього не брав. Зазначив, що того вечора він був у ОСОБА_4 , з яким давно товаришує, також була дружина ОСОБА_4 , вони разом пили каву. Близько 19:00 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_9 попросив дозволу переночувати. Вони з ОСОБА_4 вийшли на вулицю покурити та зустріти ОСОБА_9 . Побачили бійку. ОСОБА_4 пішов на місце бійки, забрав ОСОБА_9 та вони разом повернулися до квартири, де ще трохи посиділи. Потім він пішов до себе додому, а ОСОБА_9 залишився ночувати у ОСОБА_4 . ОСОБА_8 того вечора не бачив, тілесних ушкоджень йому не наносив, майна у останнього не брав. Через декілька днів він був затриманий працівники правоохоронних органів, які вимагали у нього зізнатися у вчиненні кримінального правопорушення, застосовуючи при цьому фізичне насильство. Зі скаргами на дії працівників поліції вони не зверталися. Вказав на порушення його права на захист на стадії досудового розслідування, оскільки від послуг захисника від не відмовлявся, натомість свій підпис на заяві поставив, будучи введеним в оману.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Незважаючи на заперечення обвинуваченими причетності до вчинення кримінального правопорушення, їх винуватість підтверджується скупністю зібрати них укримінальному провадженні доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що у квітні 2022 року в вечірній час вийшов з будинку за місцем свого проживання по вул. Голосіївській та направився на прогулянку по Голосіївського проспекту. Під час прогулянки випив 1 літр пива. Повертаючись назад, зайшов в магазин купити цигарки. Вийшовши з магазину та підходячи до будинку, де проживає, раптово отримав удар у ліве око, від якого впав. Коли лежав, то бачив як один з нападників - ОСОБА_3 зняв у нього з плеча сумку, а інший - ОСОБА_4 , витяг телефон ОРРО з кишені. Бачив у стороні ще й третю особу, проте вона участі у нападі не брала. В сумці, яку викрали, знаходилось два паспорта, свідоцтво особи з інваліднісю, ідентифікаційний код, банківські карти та телефон Samsung. Після цього він піднявся, попросив повернути речі, однак обвинувачені не відреагували, натомість швидким кроком пішли вздовж Голосіївського проспекту. Прийшовши додому, розповів про подію рідним, які порадили звернутися в поліцію. Під час досудового розслідування брав участь у проведенні впізнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Незважаючи на те, що є особою з інвалідністю та бачить лише одним оком, вказав, що добре розгледів нападників, оскільки місце події освітлювалось. Телефон ОРРО йому повернули в ході досудового розслідування, інші викрадені речі не повернули. Жодних дій, направлених на примирення та відшкодування шкоди, обвинувачені не вчиняли.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що 08 квітня 2022 року близько 20:00 її брат ОСОБА_8 пішов на вулицю, повернувся приблизно через пів години з синцем під оком. Повідомив, що коли йшов до нього ззаду підбігли дві особи вдарили та забрали всі речі, що були при ньому. Дізнавшись про це, вона викликала поліцію. Зазначила, що брат носив при собі військовий квиток, два паспорти, два мобільні телефони, посвідчення особи з інвалідністю, банківські карти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 08 квітня 2022 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_9 , повідомив що йому потрібні гроші та запропонував купити мобільний телефон ОРРО за 600 грн, на що він погодився. Цього ж дня зустрівся з ОСОБА_9 та придбав вказаний телефон, який на наступний день перепродав ОСОБА_12 за 3000 грн. Про те, що телефон крадений не знав, про походження телефону не запитував. Вказав, що на той час він вживав наркотичні засоби за що притягувався до кримінальної відповідальності, зараз вже не вживає. З обвинуваченими та потерпілим не знайомий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що познайомився з обвинуваченими за місць, півтора до обставин події кримінального правопорушення. В день події він перебував у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 . Вони разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Він перебував у стані наркотичного сп`яніння. Пам`ятає, що того вечора близько 17:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виходили з квартири та повернулися близько 20:00, при цьому з ними був хтось третій - чоловік старшого віку. На ранок попросили у ОСОБА_9 домоги у продажу телефону, на що він погодився, після чого вони разом на маршрутці поїхали до ОСОБА_11 , в якого обміняли телефон на наркотики, які спільно вжили.

Відповідно до рапорту працівника поліції від 08 квітня 2022 року цього дня о 20:24 надійшло повідомлення в 102 від ОСОБА_10 про те, що 08 квітня 2022 року за адресою м. Київ, просп. Голосіївський до її брата ОСОБА_8 підійшли невідомі, вдарили та забрали телефон. Прибувши на місце події за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено ОСОБА_8 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та повідомив, що близько 40 хвилин тому до нього ззаду підішли три темноволосі чоловіки, вдарили по голові, забрали телефон ОРРО та пішли в невідомому напрямку.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 08 квітня 2022 року цього дня приблизно о 20:00 невідома особа відкрито заволоділа його двома мобільними телефонами та документами, що мало місце за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 17.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 квітня 2022 року подія мала місце на ділянці місцевості з асфальтобетонним покриттям, розташована на відстані близько 25 м від будинку за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2022 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 08 квітня 2022 року близько 20:00 відкрито заволоділа його сумкою.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2022 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 08 квітня 2022 року близько 20:00 завдала йому удар кулаком в обличчя та вподальшому дістала з задньої кишені його штанів мобільний телефон.

Відповідно до медичної довідки ОСОБА_8 звертався за медичною допомогою у зв`язку з нападом на нього сторонніх осіб. У останнього виявлено крововилив в склеру, синець під лівим оком. Поставлено діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин обличчя.

Відповідно до протоколу огляду від 11 квітня 2022 року слідчим було оглянуто мобільний телефон «ОРРО», темного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши вказані докази, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Доводи обвинувачених про те, що вони не вчиняли інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту від висунутого обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Такі доводи спростовуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який хоча й бачить лише на одне око, проте в судовому засіданні повідомив, що чітко розгледів обвинувачених, які діючи узгоджено, здійснили напад на нього, при цьому відкрито заволоділи його майном. Показання потерілого також узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 та письмовими доказами, які у своїй сукупності є логічними, послідовними, підстав недовіряти яким у суду не має.

Порушень процесуального порядку проведення слідчим на стадії досудового розлідування процедури впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Факти застосування щодо обвинувачених на стадії досудового розслідування недозволених методів слідства не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. З відповідними заявами на неправомірні дії працівників правоохоронних органів обвинувачені не звертались.

Відсутність у обвинувачених захисників на стадії досудового розслідування та ухвалення слідчим суддею без участі обвинувачених 13.04.2022 рішення про застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, з урахуванням обстановки, яка на той час загрожувала безпеці учасників судового провадження в умовах воєнного стану, на думку суду, не може бути підставою для визнання незаконними процесуальних дій та недопустимості отриманих доказів. Вказані ухвали слідчого судді набрали законної сили, не були оскаржені в апеляційному порядку, а тому підстав вважати їх незаконними у суду немає. Як зазначено у роз`ясненнях Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», з ураховуванням об`єктивних обставин, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією процедури такого розгляду.

5.Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК є тяжким злочином, дані про особу обвинувачених, котрі раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, проте належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали, натомість маючи незняті і непогашені судимості за попередніми вироками, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили грабіж в умовах воєнного стану, поєнаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, при цьому вину у вчиненні злочину не визнали. Також суд зважає на наявність у ОСОБА_3 малолітньої дитини та конкретну роль кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи обвинуваченим до набрання вироком законної сили слід залишити у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу в розмірі 1020 грн, більш суворим, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обчислювати з 11 квітня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у строк покарання строк їх попереднього ув`язнення з 13 квітня 2022 року по 10 квітня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речовий доказ: мобільний телефон «ОРРО», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у потерпілого.

До набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжні заходи у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1