Справа № 305/600/19
Номер провадження 1-кп/305/108/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

свідка ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові кримінальне провадження, відомості про яке внесено 15.03.2019 в ЄРДР за №0000207, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, розлученого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно з рішенням Рахівського районного суду від 09 жовтня 2013 року (справа №305/1917/13-ц) сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 700 гривень, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, починаючи з вересня 2013 року по лютий 2019 року умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів, внаслідок чого допустив заборгованість на загальну суму 47186,50 гривні. Отже, ОСОБА_4 допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини на загальну суму 47186,50 гривні.

Прокурор у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, зібраними матеріалами справи, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим й призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує, але просить врахувати, що у нього був відсутній систематичний заробіток й він проживав за рахунок тимчасових доходів, що й потягло за собою несплату аліментів, хоча й усвідомлює, що дитину потрібно утримувати. Щиро розкаявся у вчиненому та просить її суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, 18.02.2022 надала суду заяву, в якій просить про розгляд даного кримінального провадження без її участі, зазначила, що обвинувачений й надалі продовжує не сплачувати аліменти на утримання дитини, з визначенням міри покарання для ОСОБА_4 покладається на суд.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 подеколи працював у нього й він сплачував йому за роботу по 300-400 гривень на день.

Попри визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, його вина також повністю підтверджується дослідженими судом доказами, якими є:

- витяг з ЄРДР № 0000207 від 15.03.2019, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_7 були внесені відомості за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 164 КК України, де викладено обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема: згідно з виконавчим листом Рахівського районного суду від 13.11.2013 (справа №305/1917/13-ц) ОСОБА_4 повинен сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 700 гривень, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, однак ОСОБА_4 діючи умисно, злісно ухилився від сплати аліментів та допустив заборгованість в період з вересня 2013 року по лютий 2019 року на загальну суму 47186,50 гривні;

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, де ОСОБА_7 14.03.2019 звернулася до заступника начальника Рахівського РВП про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 жодного разу не сплатив аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 й заборгував на день звернення 47186,50 гривні;

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2014 ВП №41749285, яка підтверджує відкриття виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_4 й він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 700 гривень, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття; яка ІНФОРМАЦІЯ_3 за №06-47/604 була направлена боржнику ОСОБА_4 ;

- виклики державного виконавця на ім`я ОСОБА_4 №8859 від 27.07.2018, №1551 від 07.02.19, від 28.09.2017, №286/9 від 10.102016;

- постанова головного державного виконавця Рахівського РВДВС ГУЮ у Закарпатській області ОСОБА_10 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_4 , який допустив заборгованість по сплаті аліментів за період понад три роки на загальну суму 41230 грн;

- розрахунок заборгованості ОСОБА_4 аліментів в користь ОСОБА_7 за виконавчим листом №305/1928/13-ц від 23.01.2014, з якого вбачається, що з вересня 2013 по лютий 2019 року ОСОБА_4 не сплатив жодних коштів аліментів й заборгованість за цей період складає 47186,50 гривні;

- постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.01.2029, згідно з якою за несплату ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 в період з 01.01.2014 по 01.10.2019, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 45159,50 гривні, ОСОБА_4 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

- характеристика сільського голови Видричанської сільської ради ОСОБА_11 , згідно з якою ОСОБА_4 тимчасово не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з-поміж передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 (справа № 298/95/16).

З положень ч. 2 ст. 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 .

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на спеціальному обліку психіатра, нарколога та фтизіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, проживає один, інших осіб на своєму утриманні не має.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Витрати на залучення експерта відсутні.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, -374, КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1