Справа № 182/170/23
Провадження № 1-кс/0182/64/2023
У Х В А Л А

Іменем України

24.01.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на автопричіп «Зубренок» марки МАЗ 81144 д.н.з НОМЕР_1 ,у кримінальному провадженні № 0001377, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольского РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на автопричіп «Зубренок» марки МАЗ 81144 д.н.з НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , синього кольору. Власником являється ОСОБА_4 , з метою забезпечення проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, заборонивши його відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачу у користування іншим особам.

В клопотанні зазначено, що до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся гр. ОСОБА_4 , про те що у період часу з 14.03.2022 року по червень 2022 року на території тимчасово окупованого с.Біляївка Бериславського району Херсонської області, ймовірно військовослужбовцями рф, незаконно заволоділи транспортним засобом-автопричіпом «Зубренок» марки МАЗ 81144 д.н.з НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , який знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Сума збитку 10000 грн.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження № 0001377 від 30.12.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 438 ч. 1 КК України.

Під час досудового розслідування, було встановлено що у період часу з 14.03.2022 року по червень 2022 року на території тимчасово окупованого с.Біляївка Бериславського району Херсонської області, ймовірно військовослужбовцями рф, незаконно заволоділи транспортним засобом-автопричіпом «Зубренок» марки МАЗ 81144 д.н.з НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , який знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Сума збитку 10000 грн.

Огляд місця події провести не вдалося у зв`язку з тим що місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться на окупованій території військами РФ.

30.12.2022 року автопричіп, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, власника майна, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування з показів нібито потерпілого ОСОБА_4 , хоча відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ зазначено власника ОСОБА_5 та посилання на положення 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено, а якщо заявлено, то такі відомості в клопотанні відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 216 КПК України досудове розслідування вказаної категорії справ відноситься до підслідності органів безпеки.

Слідчому судді не надано відповідної копії постанови щодо визначення підслідності у зазначеному кримінальному провадженні прокурором або хоча б клопотання слідчого, який звернувся з відповідним клопотанням про визначення підслідності, що ставить під сумнів повноваження слідчого, який здійснює досудове розслідування і звернувся з відповідним клопотанням про накладення арешту до слідчого судді.

Крім того, згідно положень ч.1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з клопотання місцем вчинення кримінального правопорушення є с.Біляївка Бериславського району Херсонської області, який окуповано. Однак, відомостей про зміну підслідності та відповідно підсудності не надано.

Враховуючи те, що клопотання про арешт майна подано слідчим з порушенням вимог ст. 171 КПК України, враховуючи, що здійснення досудового розслідування вказаної категорії справ відноситься слідчих органів безпеки, з урахуванням територіальної підслідності, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору.

Керуючись ст.ст.170-172,309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , повернути прокурору для усунення зазначених недоліків у строк сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1