Справа № 461/7086/22
Провадження № 1-кс/461/5845/22
УХВАЛА

28.12.2022 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, в якій просить визнати скаргу обґрунтованою та зобов`язати слідчого УСБУ у Львівській області протягом 24-ох годин повідомити адвоката про можливість отримання закордонних паспортів та повернути вилучені документи.

У поданій скарзі, адвокат вказує на те, що ухвалами слідчого судді Галицького районного суду міста Львова було скасовано арешт на закордонний паспорт ОСОБА_5 . 22.12.2022 засобами електронного зв`язку (електронна пошта) адвокат звернувся до УСБУ у Львівській області та Галицької окружної прокуратури з клопотанням про виконання ухвали слідчого судді від 07.12.2022 та повернення документів. Станом на 26.12.2022 вказана ухвала не виконана, а документи не повернуто. Прокурор та слідчий на телефонні дзвінки не відповідають та уникають спілкування.

З огляду на наведене, скаржник вважає протиправною бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні документів, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Скаржник подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності особи в інтересах якої подано скаргу та її представника, згідно якої скаргу підтримав у повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів необґрунтованості. Також, слідчий вказав, що на даний час у кримінальному провадженні в межах якого зазначені скаржником паспорти були вилучені передано до іншого органу досудового розслідування, а саме Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві. Наведений у скарзі паспортний документ передано до вказаного органу досудового розслідування разом із матеріалами кримінального провадження, а тому слідчі УСБУ у Львівській області не мають повноважень на вирішення питань порушених скаржником у відповідному клопотанні. Просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги, зокрема долучені до неї копії документів, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З урахуванням наведених положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частина 7 ст.236 КПК України встановлює, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що в межах кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021, проведено обшук під час якого, серед інших речей та документів, вилучено паспорт ОСОБА_5 .

01.12.2022 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова скасовано арешт накладений ухвалою слідчого Галицького районного суду міста Львова від 12.07.2022 на паспорт громадянина ОСОБА_5 , який був вилучений під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

22.12.2022 скаржник, в інтересах громадян яких він представляє у кримінальному провадженні, серед яких є ОСОБА_6 , звернувся до УСБУ у Львівській області з клопотанням про повернення документів та повідомлення про можливість їх отримання.

Також, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчими СВ УСБУ у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000228 від 27.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України, яке 27.10.2022 прокурором, відповідно до вимог ч.3 ст. 217 КПК України виділено з матеріалів кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.368, ч. 2 ст.332, ч. 2 ст. 149 КК України.

Речові докази, а саме 19 паспортів іноземних громадян, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , серед яких паспорт ОСОБА_5 , приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000228 від 27.10.2022.

08.11.2022 прокурором визначено підслідність кримінального провадження №0000228 від 27.10.2022 за Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві.

Наведені обставини повідомлені скаржнику листом від 26.12.2022 слідчого УСБ України у Львівській області ОСОБА_3 .

Отже, встановлено, що на даний час належним органом досудового розслідування який уповноважений на вчинення відповідних процесуальних дій, у тому числі щодо повернення вилученого в межах кримінального провадження майна чи документів, є саме Другий слідчий відділ Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві.

Наведені обставини свідчать про відсутність законних підстав для задоволення скарги, зокрема для зобов`язання слідчого УСБУ у Львівській області протягом 24-ох годин повернути вилучені документи, адже на даний час вирішення даного питання не віднесено до компетенції слідчих УСБ України у Львівській області.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги вказані доводи та мотиви, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1