Номер провадження: 11-кп/813/1862/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції

, матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, маючого середньо - технічну освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.01.2009 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186, ч. 2, 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-01.04.2010 Київським районним судом м. Одеси за ст. 185. ч.2, ст.71 КК України, до 2 років та 1 місяця позбавлення волі;
-14.12.2010 Приморським районним судом м Одеси за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 1 місяці позбавлення волі, по постанові Симбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2012 звільнений умовно - достроково на 2 місяці 3 дні.
-Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 187 ч 1, ст. 190, ч.2 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;
- 03.06.2016 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- 29.12.2018 Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України, до 5 років та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, призначено покарання у виді 6 років та 1 місяця позбавлення волі.
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з 30.04.2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_7 основного покарання у вигляді позбавлення волі, постановлено зарахувати строк тримання його під вартою з дня його фактичного затримання - 27.04.2019 року, включно до дня застосування запобіжного;- заходу у вигляді тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнень: один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 5 594 гривні.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави - витрати на залучення експертів в сумі 942 гривні, 06 копійок.
Вирішено питання арешту майна та речових доказів.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за наспутних обставин.
Так, 27.04.2019 року, приблизно о 17 годині, потерпілий ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_12 та брати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , знаходились у дворі будинку АДРЕСА_2 , де вони усі між собою розмовляли, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 вживали алкогольні напої.
В цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_16 , який також знаходився у дворі вищезазначеного будинку, де між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 почалася розмова.
Під час розмови, між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_16 та ОСОБА_11 почали висловлюватися нецензурними словами один до одного, в результаті чого між ними почалася штовханина, в ході якої ОСОБА_11 схопив ОСОБА_7 руками за одежу та утримував деякий час.
В ході конфлікту ОСОБА_16 , будучи ображеним поведінкою ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою подальшого з`ясування відносин, у ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_16 зайшов до свого помешкання, до приміщення кв. АДРЕСА_3 , де на кухні на столі кухонний ніж, після чого повернувся у двір, де знаходився ОСОБА_11 .
Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 27.04.2019 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_16 , знаходячись у дворі буді АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суслі, небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, заздалегідь приготовленим ножем наніс потерпілому ОСОБА_11 два удари лезом ножа в область лівого плеча та правого передпліччя, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_11 колото-різане поранення лівого плеча верхній третині з ушкодженням лівої пахвової артерії, що ускладнилося розвитком шоку тяжкого ступеня. Вказане ушкодження за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_16 був затриманий співробітниками поліції, а потерпілий ОСОБА_11 з вказаними тілесними ушкодженню був доставлений до КУ «Міська клінічна лікарня №1», де йому була надана невідкладна медична допомога.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_16 подав на нього апеляційну скаргу, в які просить змінити оскаржуваний вирок, в частині призначеного йому покарання, застосувавши вимоги ст.ст. 66, 69 КК України, та призначити йому покарання нижче від нижчої межі, встановленої ч. 1 ст. 121 КК України.
Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимого кримінального процесуального закону, надмірну суворість призначеного покарання.
Зокрема, як зазначає апелянт про те, що органами досудового розслідування та судом було неправильно встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, а саме двір будинку за адресою: АДРЕСА_2 або АДРЕСА_4 .
Кпім того, обвинувачений ОСОБА_16 , зазначає і про те, що судом першої інстанції, при призначенні йому покарання, не в повній мірі враховані обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують його особу, пом`якшують покарання. Так, на його переконання судом не враховане його щире каяття, та активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної ним матеріальної та моральної шкоди, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, поведінка потерпілого під час конфлікту та його думка щодо призначення покарання.
Також, як зазначає апелянт, стороною обвинувачення не спростовано можливість вчинення ним злочину в стані афективного душевного хвилювання.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, судова колегія приходить до наступного.
З уточнених апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду кримінального провадження, вбачається, що ним оскаржується виключно призначене йому покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 121 КК України ніким не оскаржується.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги, щодо неправильно встановлення органом досудового розслідування та судом саме місце вчинення кримінального правопорушення, а саме двір будинку за адресою: АДРЕСА_4 .
Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі із формулювання обвинувачення викладеного в обвинувальному акті, показань самого обвинуваченого ОСОБА_7 ,, потерпілого та свідків, кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .
Тобто, як органом досудового розслідування, так і судом було фактично правильно встановлено саме місце вчинення кримінального правопорушення.
Що стосується можливого допущення судом першої інстанції описок в нумерації будинку в дворі якого було вчинене кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає за можливе їх виправити шляхом внесення змін в оскаржуваний вирок суду першої інстанції.
Крім того, сам апелянт не вважає цю обставину такою, що могла б стати підставою для скасування оскаржуваного вироку, оскільки як в мотивувальній, так і резолютивній частині його апеляційної скарги, ним ставить питання лише про зміну вироку, в частині призначеного покарання, шляхом застосування вимог ст. 69 КК України.
Разом з тим, яв вбачається з другого абзацу мотивувальної частини вироку, в ній суд зазначив про ОСОБА_7 , як потерпілу особу, що не відповідає матеріалам провадження, а отже зазначене посилання підлягає виключенню.
Крім того, як вбачається із вступної частини оскаржуваного вироку, в ній невірно зазначена дата ухвалення вироку Малиновським районним судом м. Одеси відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме 15.01.2019 року, замість правильної дати 15.01.2009 року, зважаючи на що, зазначене може бути виправлене шляхом внесення змін в оскаржуваний вирок суду першої інстанції.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_16 є особо раніше неодноразово судимою, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти здоров`я особи, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, яка періодично притягується до адміністративної відповідальності, офіційно ніде не працює, тобто не має постійного, легального джерела прибутку, неодружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, завдану злочином шкоду не відшкодував.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено, обставинною, що обтяжує покарання судом визнано рецидив злочинів.
Разом з тим, як вбачається з обвинувального, акту органом досудового розслідування обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено, а отже суд першої інстанції був позбавлений самостійно визнавати певні обставини такими, що обтяжують покарання, які не зазначені в обвинувальному акті.
З огляду на викладене, зазначена у вироку обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає виключенню,
Однак, виключення вищевказаної обставини, на переконання колегії суддів, не має суттєвого впливу при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
Крім того, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та належно мотивовано, про, що зазначено в оскаржуваному вироку суду, не взяв до уваги обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 має відбуватись в місцях позбавлення волі, та з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, думки учасників судового провадження, в тому числі потерпілого , призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України у мінімальному розмірі визначеною санкцією частини статі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
У зв`язку з відсутністю необхідної сукупності обставин, які пом`якшують покарання, суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, підстав для застосування положень ст. 69 КК України, як про це просить в апеляційній скарзі обвинувачений, суд першої інстанції не встановив, не встановлені такі дані і під час апеляційного розгляду кримінального провадження.
Всі інші обставини на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_16 , а саме вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, поведінка потерпілого під час конфлікту, були відомі суду першої інстанції під час судового розгляду та ухвалення відповідного судового рішення.
Будьяких медичних застережень, щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_7 можливих психічних хвороб чи розладів психіки, які б стали перешкодою для визнання його осудним чи перешкодою для притягнення до кримінальної відповідальності матеріали провадження не містять.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення судом першої інстанції занадто суворого покарання та необхідності його пом`якшення, застосувавши ст. 69 КК України, є необґрунтованими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.
Зважаючи на викладене апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, а вирок підлягає зміні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року, яким ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі, змінити.
В тексті вироку суду зазначити правильне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та місце вчинення кримінального правопорушення, а саме АДРЕСА_1 .
У вступній частині вироку зазначити правильну дату ухвалення вироку Малиновським районним судом м. Одеси відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме 15.01.2009 року, замість. 15.01.2019 року.
Виключити з другого абзацу мотивувальної частини зазначеного вироку посилання суду на обвинуваченого ОСОБА_7 , як потерпілу особу.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 рецидив злочинів.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19