У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001465 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001465 від 29.10.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 призначена на посаду інспектор прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону.
Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України старший лейтенант ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Отже, майстер-сержант ОСОБА_4 , будучи інспектор прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним, зокрема, для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону. Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району. Відділення інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час.
Відділення або група інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час, здійснює прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, виявляє та припиняє правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на ЗО діб.
Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.
Так, 29.10.2022 близько 20:00 год. інспектор прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) майстер- сержант ОСОБА_4 , заступила у прикордонний наряд «Перевірка документів» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород - В. Немецьке», які виконувала з 20:00 год. 28.10.2022 по 08:00 год. 29.10.2022.
Надалі, 29.10.2022 близько 04:00 год. до вищевказаного пункту пропуску за адресою: АДРЕСА_1 прибув громадянин ОСОБА_6 та прослідував до місця паспортного контролю, а саме до ОСОБА_4 , що виконувала службові обов`язки в прикордонному наряді «Перевірка документів» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород - В. Немецьке», та в ході паспортного контролю ОСОБА_6 , надав ОСОБА_4 наступні документи а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці» та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці», як підставу для вибуття за межі України, в період дії обмежень у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а саме чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років.
Водночас, в ході перевірки вищевказаних документів у ОСОБА_4 виникли сумніви щодо їх достовірності.
В подальшому з метою безперешкодного проїзду гр. ОСОБА_6 запропонував інспектору прикордонної служби ОСОБА_7 надати їй неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а саме за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону.
В ході огляду місця події, на пункті пропуску через державний колрдон «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька 224, було виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці», в якому знаходилися 3 купюра номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 .
За даним фактом слідчим відділом Ужгородського РУГІ ГУНП в Закарпатській області 29.10.2022 відомості внесено в ЄРДР №0001465, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і цього ж дня розпочато досудове розслідування.
29.10.2022 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці», в якому знаходилися 3 купюра номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказом, про що винесено відповідну постанову.
Враховуючи, що гр. ОСОБА_6 , надав працівнику прикордонної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці», в якому знаходилися 3 купюра номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону та приймаючи до уваги, що вище вказані документи можуть мати ознаки підробки, з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також з метою встановлення ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України потрібно провести технічну експертизу документів.
Враховуючи те, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці», в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300 доларів США, номіналом по 100 доларів СІЛА з серійними номерами: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 мають значення речових доказів, зберегли на собі сліди злочину і таким чином відносяться до предмету кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України просить накласти арешт на грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 3 купюра номіналом 100 доларів США з серійними номерамй: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці» та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8
Прокурор в судове засідання не зявився. Надав суду лист відповідно до кого клопотання підтримує та просить суд провести розгляд клопотання без його участі
Власник вилученого майна ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляд клопотання, що підтверджується рапортом слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 . Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 29.10.2022 року внесені до ЄРДР за
№0001465 , попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 369 КК України.
В рамках цього провадження в ході огляду місця події, на пункті пропуску через державний кордон «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька 224, було виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці», в якому знаходилися 3 купюра номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 .
Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні від 29.10.2022 рроку вилучені у ході огляду документи та грошові кошти визнано речовим доказом.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна, вилученого 29.10.2022 року в ході проведення огляду місця події на пункті пропуску через державний кордон «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька 224 з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, що тому клопотання підлягає до задоволення.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Окрім цього, вище вказані документи можуть мати ознаки підробки, з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також з метою встановлення ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України існує необхідність у проведенні технічної експертизи документів.
Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час огляду предметів і документів та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучені предмети , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001465 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти в іноземній валюті, а саме: три купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерамй: LE60026056A; PB86206395L; PB86206396L, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою «Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці та «Постійне проживання в Чеській Республіці» та картку «Дозвіл на проживання в Чеській Республіці» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , які були виявлені та в подальшому вилучені речі виявлені в ході огляду місця події від 29 жовтня 2022 року в м.Ужгород, вул. Собранецька, 224, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.
Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1