Справа № 175/4683/18
Провадження № 1-кп/175/294/18
Вирок

Іменем України

27 березня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000514 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Железінка Урлютюбського району Павлодарської області, громадянина України, пенсіонера, інваліда III групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 26 травня 2018 року приблизно об 21 годині 15 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , здійснював рух по автодорозі Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка», зі сторони м. Дніпро в напрямку смт.Партизанське, яка має чотири смуги, по дві для руху транспортних засобів у протилежному напрямку, і проходить по території Дніпровського району Дніпропетровської області.

Під час руху по правій крайній смузі на вказаній ділянці дороги водій автомобіля «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, задля розвороту та руху автомобіля в напрямку м. Дніпро, та не зупиняючись, виїхав на ліву крайню смугу для руху, по якій в попутному напрямку рухався автомобіль «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , де в районі 27 км + 800 м вказаної автодороги, допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правою бічною частиною автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Після зіткнення автомобіля «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , останній в стані юзу за інерційним пересуванням виїхав на зустрічну смугу для руху автодороги Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка», що веде з боку смт. Партизанське в напрямку м. Дніпро, де відбулося перехресне, зустрічне зіткнення в районі центральної правої частини автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 та передньої правої частини мотоцикла «НONDA CBF 600S» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухався в зустрічному напрямку по відношенню до автомобілів та автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Своїми діями водій автомобіля «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б), 10.1., 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.10.4. «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі виїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю».

Порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо- транспортної пригоди - зіткнення транспортних засобів.

Невідповідності в діях водія ОСОБА_4 вимогам п. п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, в результаті якої:

Водій мотоцикла «НONDA CBF 600S» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла (рвано-забиті рани в лобній ділянці праворуч по верхньому краю надбрівної дуги, на верхній губі праворуч, на тильній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передній поверхні правого стегна у середній третині, на нижній поверхні калитки в центральній частині, на передній поверхні правого колінного суглобу та на тильній поверхні правої стопи: садна на тлі синців на обличчі праворуч та у лівій паховій ділянці з розповсюдженням на верхню третину стегна; садна в проекції правої ключиці, в проекції руків`я грудини, на передній поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 7-8 ребер по задній ключичній лінії, на правій половині грудної клітини між умовно-середньою та середньо-ключичною лінією від 5-го ребра до реберної дуги, на внутрішній поверхні обох стегон у верхній третині, в проекції обох колінних суглобів по передній поверхні, на передній поверхні правої гомілки у середній третині, на передній поверхні в проекції лівого гомілково- ступневого суглоба, перелом кісток носу, переломи кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою голови мозку, поперечні переломи ребер без ушкодження пристінкової плеври по середньо-ключній лінії праворуч 5-го, ліворуч 6,8,9, а також по задньо-ключичній лінії праворуч 8-10; косо-поперечний перелом правої ключиці у зовнішній третині; багато уламковий перелом правої лопатки; вивихи лівого плечового суглобу, лівого ліктьового та лівого променево-запясткового суглоба; переломо-вивих правого ліктьового суглоба; косо-поперечний перелом правої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини; подвійний перелом правої стегнової кістки; верхній-косо-поперечний черезвертлюговий, нижній - в середній третині, гвинтоподібний; неповний розрив правого крижово-здухвинного з`єднання та повний розрив лівого; поперечний перелом правої лобкової кістки; розтрощення лівої здухвинної кістки та прилеглої частини лобкової з розривом лонного симфізу і входження голівки лівої стегнової кістки у порожнину тазу за рахунок руйнування лівої вертлюгової западини; забій легень, розрив грудного відділу аорти та численних розривів правої частки печінки), що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення.

Смерть ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді численних переломів кісток черепа, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком шоку 26 травня 2018 року о 21 годині 15 хвилин на 27 км + 800 м автодороги Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка».

Пасажир мотоцикла «НONDA CBF 600S» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла: Закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Закритої травми черева та тазу - з переломом бічної маси крижі ліворуч зі зміщенням уламків, переломів лонних та сідничних кісток праворуч та ліворуч зі зміщенням уламків та розривом лобкового симфізу, ушкодженням серозної оболонки сліпої киші, численних ділянок забиття тощої кишки з двома крайовими розривами брижі та гематомами навколо, масивної гематоми в малому тазу з явищами внутрішньочеревної кровотечі. Закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Відкритого уламкового косо-спірального перелому правої стегнової кістки в середній та нижній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваних ран по передній та бічній поверхні правого стегна в проекції перелому. Закритих переломів зовнішньої та внутрішньої кісточок лівого гомілковостопного суглобу з задовільним стоянням уламків. Закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків. Численних саден на нижніх кінцівках. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав частково і пояснив, що він має стаж керування автомобілем з 1972 року. Він є пенсіонером, має дорослих дітей. За станом здоров`я він є інвалідом ІІІ групи та в нього проблеми із серцем

26 травня 2018 року близько о 21 годині він керував автомобілем «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 », який належить його синові та рухався від сина із с.Горянівка, та рухався в напрямок дороги «Дніпропетровськ-Решетилівка». Близько 1 км рухався по лісу увімкнувши дальнє світло фар, тому як вже були сумерки. Коли під`їжджав до перехрестя із трасою, то увімкнув ближнє світло фар. Йому необхідно було виконати маневр розвороту на ліво у бік міста Дніпро. Виїхав та зупинився, побачив, що з лівого боку рухались дві групи автомобілів, тому він прийняв вправо та виїхав на узбіччя, де почав рух в сторону розвороту зі швидкістю 15-20 км/год. Коли авто з першої групи проїхали в нього був увімкнений покажчик повороту і він проїхав крайню право смугу, прискорився і переїхав у ліву крайню смугу, де проїхав метрів 20-30 по прямій та під`їхав до розвороту і викрутив колеса на розворот, поставив автомобіль на нейтральну передачу. Його автомобіль стояв близько 15-20 секунд і побачив, що рухається автомобіль як він в подальшому дізнався «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 і в цей момент відбувся удар в переднє ліво колесо його автомобіля. Після удару його автомобіль розвернуло злегка, а задня частина залишилась на місці. В цей момент автомобіль «Шкода» вилетіла на зустрічну смугу траси і вона зіткнулась з мотоциклом який рухався на зустрічній смузі руху. Він вийшов з свого авто і побачив, що його передні колеса були повернуті вправо. Він не поставив автомобіль на ручний тормоз і коли хлопнув дверима автомобіль почав котитися вправо. Він сів за кермо і перемістив автомобіль на узбіччя, тому як вона стояла поперек дороги. Він почав рухатись на узбіччя, а позаду автомобіль фура не дала йому рухатись і він так і залишив автомобіль. Він почав телефонувати в швидку допомогу тому як бачив, що потерпіла лежить на землі і рухався паралельно відбійнику і бачив на дорозі три рваних сліди від колес, це спрацювало АБС. Швидка яка приїхала на місце почала допомагати потерпілим, а він також звернувся за допомогою до лікарів які помірявши йому тиск забрали його до лікарні, тому як піднявся тиск.

Після ДТП він перебував у лікарні і попросив свої доньку знайти телефон потерпілих. Його донька зателефонувала синові потерпілої, та домовилась про зустріч щоб врегулювати питання з допомогою, але наступного дня потерпілий ОСОБА_7 відмовився від зустрічі. Він особисто з потерпілими не спілкувався. Він мав намір запитати як самопочуття та якщо потрібно надати мінімальну фінансову допомогу.

Слідчий експеримент на досудовому розслідуванні проводився без його участі і не було зафіксовано шлях гальмування автомобіля «Шкода», а допит його на досудовому розслідуванні проводили в палаті лікарні. До ДТП йому зробили операцію на серці, але в той вечір він почував себе добре.

Провину визнає частково і зауважив, що він не порушував правил дорожнього руху, його автомобіль був у нерухомому стані, а висновки експертиз не відповідають обставинам ДТП, та на його думку водій «Шкода» якщо б не рухався з перевищенням швидкості зміг би уникнути зіткнення з його автомобілем.

Суд вважає, що зміна позиції щодо визнання вини є такою, що направлена на уникнення суворого покарання і звинувачення у скоєнні ДТП водія автомобіля «Шкоди» ОСОБА_10 , а саме перевищення ним швидкості руху, а сам обвинувачений винен лише в тому що не поставив автомобіль на ручний тормоз.

Цивільний позов визнав частково в частині відшкодування витрат на лікування потерпілої. Він є пенсіонером, та розмір його пенсії не може компенсувати розміру моральної шкоди. Просив суд врахувати, що у 2007 році він переніс інфаркт. У грудні 2010 року йому була проведена перша операція, а в 2016 році була повторна операція.

Потерпілій він приносить співчуття, та розуміє її біль після ДТП, але він доводить перед судом свою невинуватість тому, як вказані ним порушення у момент ДТП не доводять його винуватість у повному обсязі, а лише частково.

Просив суд призначити покарання без реального позбавлення волі тому як в умовах реального відбування покарання він не зможе отримувати кваліфіковану медичну допомогу.

У випадку ухвалення судом обвинувального вироку застосувати норми ст.ст. 75,76 КК України, тому як він є інвалідом має в серці кардіостимулятор його дружина також є інвалідом третьої групи, врахувати що він від суду не ухилявся і не несе загрозу для суспільства.

Суд, критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 про часткову причетність до скоєння ДТП, а саме тверджень про те, що його «автомобіль стояв нерухомо і пошкодження на колесі є не характерними щоб свідчити про те, що воно було рухоме», тому як обвинувачений не є експертом, що виключає можливість давати оцінку висновкам експерта, та його провина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджена поясненнями свідків, письмовими матеріалами кримінального провадження.

Суд приходить до висновку, що часткове визнання вини обвинуваченим ґрунтується на неналежній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, та не готовності бути притягненим до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що з обвинуваченим не була знайома до ДТП.

26 травня 2018 року близько 21 години вона їхала зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , який керував мотоциклом «НONDA CBF 600S» реєстраційний номер НОМЕР_4 зі сторони м.Дніпро в напрямок смт. Партизанське. Її чолові мав стаж керування мотоциклом близько 20 років. Швидкість руху не пам`ятає тому як спідометр їй видно не було, але їхали не швидко у своїй лівій смузі руху, іншу смугу руху зустрічну розділяла трава. Вони рухались у захисних шоломах та спецкуртках. Момент зіткнення вона не пам`ятає, лише пригадує, як чоловік закричав і відбулося зіткнення. Потім пригадує як жіночий голос запитував у неї як її звати, це були інші учасники руху які зупинились.

Підтримала цивільний позов у повному обсязі та просила суд стягнути з обвинуваченого 497 450 (чотириста дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкодита , матеріальну шкоду в розмірі 169 435 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 62 копійки.

Вона втратила чоловіка і сама залишилась з тяжкими травмами, що призвело до втрати працездатності. Вона не може працювати у зв`язку зі станом здоров`я. Обвинувачений не пропонував їй фінансову допомогу. Просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_7 , пояснив що він є сином загиблого ОСОБА_11 , а потерпіла є його матір`ю. Свідком ДТП він не був, в той вечір 26 травня 2018 року він був вдома, коли йому зателефонував знайомий та сказав про те, що його батьки потрапили в ДТП і він поїхав до лікарні ім. Мечникова, де дізнався про загибель батька. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить суд стягнути з обвинуваченого 297,450 (двісті дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкоди тому, як він втратив батька, а його матір потребує тривалого лікування. Йому телефонувала донька обвинуваченого та просила їх зрозуміти тому як і сам обвинувачений перебуває у лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим до ДТП не був знайомий, 26 травня 2018 року він керував автомобілем «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 та їхав в бік м. Дніпра, дорожнє покриття було чисте, сухе. На дорозі були дві смуги для руху в кожному напрямку. Він рухався по правій смузі, та приблизно метрів за 100 він побачив автомобіль як в подальшому він дізнався «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував на узбіччі розвороту. Він не може пригадати рухався автомобіль обвинуваченого в момент зіткнення. Далі автомобіль обвинуваченого різко почав рухатися з напрямку узбіччя на дорогу і задів його автомобіль на його полосі руху. Від удару під час зіткнення правою передньою частиною його автомобіль «Шкода» викинуло на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з мотоциклом. Він рухався зі швидкістю близько 80 км/год. Додатково повідомив суду, що має стаж водіння більше 20 років. В його автомобілю був відеореєстратор він його надав слідчому, але чи вилучалась відеозапис не знає. Обставини проведення слідчого експерименту за його участю пам`ятає погано, оскільки минуло багато часу. Він пам`ятає, що спочатку приїхала швидка допомога, а потім поліція. Обвинуваченого також відвезла швидка і він з ним не спілкувався.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що 26 травня 2018 року він повертався з м. Дніпра в м. Кам`янське на своєму автомобілі «Фольцваген», та їхав по трасі в крайній правій полосі зі швидкістю близько 80-90 км/год., в цей час автомобіль «Шкода» його обігнав, тому як рухався зі швидкістю 100 км/год., і він його втратив її з поля зору, але проїхавши ще деяку відстань, після заокруглення дороги він побачив ДТП, а саме, автомобіль «Хюндай» на роздільній полосі, а автомобіль «Шкода» на зустрічній. Він зупинився підійшов до місця ДТП та побачив, що там лежав мотоцикл, чоловік та жінка. Він чув як обвинувачений сказав іншому водію, що він хотів розвернутись, але не побачив автомобіль «Шкода».

Свідок ОСОБА_13 в суді повідомив, що 26 травня 2018 року близько о 21 годині, але ще були сумерки він керував автомобілем «Ауді» в якому також було ще 5 пасажирів в сторону с. Царичанка. Він пропустив автомобіль «Шкода», яка йшла на обгін в лівій смузі руху. Коли він був на відстані менше кілометру від місця ДТП, то побачив як з прилеглої території узбіччя дуже різко виїхав автомобіль «Хюндай» відразу намагаючись виїхати на іншу смогу на розворот і в цей момент сталося зіткнення зі Шкодою в лівій другій смузі, яка від удару вилетіла на зустрічну смугу. Далі вони викликали швидку та залишались до кінця на місці ДТП.

Суд вважає, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на думку суду добросовісно плутаються в сприйнятті і відтворенні деяких незначних обставин подій, які сталися як до моменту ДТП, так і після нього, враховуючи суб`єктивне ставлення до події і сплив часу.

Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань свідків, які судом попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.

Провина обвинуваченого підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0000514:

- витягом з ЄРДР від 27 травня 2018 року, із якого вбачається, що 26.05.2018 близько 21 годині 15 хвилин, по проїжджій частині автодороги Р-52 «Дніпропетровськ- Царичанка-Кобеляки-Решитилівка», що проходить через Дніпровський району Дніпропетровського області, з боку м. Дніпро, у напрямку смт. Партизанське, рухався автомобіль SKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , та автомобіль HYUNDAI Santa Fe реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , які в районі 27 км. + 800 м., допустили зіткнення автомобілів, після чого в стані знесення автомобіль SKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав на зустрічну смугу для руху, що веде з боку смт. Партизанське в напрямку м. Дніпро, де допустив зіткнення з мотоциклом HONDA CBF 600S реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП водій мотоциклу ОСОБА_11 загинув на місці події, а його пасажир ОСОБА_6 з тяжкими тілесними ушкодженнями госпіталізована до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечникова. (а.с.к.п.1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 травня 2018 року із фото-таблицею до нього і схему до даного протоколу, відповідно до яких в присутності спеціаліста ОСОБА_14 понятих та у присутності ОСОБА_10 проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» 27 км+800 м, під час якого було встановлено таке: погодні умови ясно, без опадів, температура повітря +23 С, напрямок огляду з боку м. Дніпра в бік смт. Партизанське, вид події зіткнення тз, оглядом встановлено обстановка не змінювалась, місце ДТП 27 км +800 м автодороги, проїзна частина горизонтальна ділянка, покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, дорожнє покриття загальною шириною 7,6 м, число смуг руху в напрямку проведення огляду 2, зустрічному напрямку 2, ширина розділювальної смуги 5.0, дорожня розмітка 1.2, 1.5, до проїзної частини примикають: праворуч узбіччя, ліворуч узбіччя (грунт), далі за узбіччям з обох боків лісосмуга, ділянка не регулюється, темна пора доби не освітлюється, об`єкти які обмежують видимість водія відсутні, оглянуто автомобіль SKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль HYUNDAI Santa Fe реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоцикл HONDA CBF 600S реєстраційний номер НОМЕР_4 , та оглянуто труп, загальна видимість з робочого місця водія з увімкненим ближнім світлом фар та з дальнім світлом фар не вимірювалась, при денному освітленні не обмежена, об`єкти що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч відсутні. (а.с.к.п. 6-17);

- лікарським свідоцтвом про смерть №1153 від 28 травня 2018 року, із якого убачається, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ДТП (а.с.к.п. 51);

- висновком експерта №1153/298-Е від 26 червня 2018 року, із якого вбачається, що при експертизі трупа ОСОБА_11 виявленні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла (рвано-забиті рани в лобній ділянці праворуч по верхньому краю надбрівної дуги, на верхній губі праворуч, на тильній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передній поверхні правого стегна у середній третині, на нижній поверхні калитки в центральній частині, на передній поверхні правого колінного суглобу та на тильній поверхні правої стопи: садна на тлі синців на обличчі праворуч та у лівій паховій ділянці з розповсюдженням на верхню третину стегна; садна в проекції правої ключиці, в проекції руків`я грудини, на передній поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 7-8 ребер по задній ключичній лінії, на правій половині грудної клітини між умовно-середньою та середньо-ключичною лінією від 5-го ребра до реберної дуги, на внутрішній поверхні обох стегон у верхній третині, в проекції обох колінних суглобів по передній поверхні, на передній поверхні правої гомілки у середній третині, на передній поверхні в проекції лівого гомілково- ступневого суглоба, перелом кісток носу, переломи кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою голови мозку, поперечні переломи ребер без ушкодження пристінкової плеври по середньо-ключній лінії праворуч 5-го, ліворуч 6,8,9, а також по задньо-ключичній лінії праворуч 8-10; косо-поперечний перелом правої ключиці у зовнішній третині; багато уламковий перелом правої лопатки; вивихи лівого плечового суглобу, лівого ліктьового та лівого променево-запясткового суглоба; переломо-вивих правого ліктьового суглоба; косо-поперечний перелом правої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини; подвійний перелом правої стегнової кістки; верхній-косо-поперечний черезвертлюговий, нижній - в середній третині, гвинтоподібний; неповний розрив правого крижово-здухвинного з`єднання та повний розрив лівого; поперечний перелом правої лобкової кістки; розтрощення лівої здухвинної кістки та прилеглої частини лобкової з розривом лонного симфізу і входження голівки лівої стегнової кістки у порожнину тазу за рахунок руйнування лівої вертлюгової западини; забій легень, розрив грудного відділу аорти та численних розривів правої частки печінки), що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).

Враховуючи вираженість трупних явищ на момент огляду трупа на місці виявлення (Шкірні покрови теплі на дотик під одягом, прохолодні в ділянці обличчя. Трупне заклякання слабко виражене у м`язах нижньої щелепи та відсутнє в інших досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору бліді, отрівчасті розташовуються поверхні тулуба та нижче розташованих відділах кінцівок. При неодноразовому дозованому натисканні на них пружинним динамометром з зусиллям 2 кг/см2 на протязі 3 с. та відновлюють своє забарвлення через 15-25 с. (00.05 27.05.18)), причину смерті та пору року, можна припустити, що смерть його настала приблизно за 2-4 години до початку огляду трупа.

Смерть його настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді численних і кісток черепа, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, яка ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Морфологічних ознак захворювань, на які за життя міг хворіти загиблий не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 0,70%о, що по відношенню до живих осіб може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Виявленні при експертизі трупа тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті (а.с.к.п. 60-67);

- висновком судової експертизи технічно стану ТЗ №5/10.2/458 від 13 серпня 2018 року та фото-таблицею до нього із якого вбачається, що робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «HYUNDAI Santa Fe» на момент експертного огляду перебувають у працездатному стані (а.с.к.п. 75-82);

- висновком судової експертизи технічно стану ТЗ №5/10.2/457 від 13 серпня 2018 року та фото-таблицею до нього із якого вбачається, що робоча гальмівна система автомобіля «Skoda Octavia», на момент експертного огляду, перебуває у працездатному стані. Рульове керування автомобіля «Skoda Octavia» на момент експертного огляду перебуває у непрацездатному стані. Непрацездатність рульового керування автомобіля «Skoda Octavia» виникла з причини, вказаних у дослідницькій частині. Непрацездатність рульового керування виникла під час контактування з зовнішнім об`єктом, тобто під час ДТП, оскільки подібні пошкодження, які були зазначені у дослідженні, не виникають під час експлуатації автомобіля. (а.с.к.п. 90-97);

- висновком судової експертизи технічно стану ТЗ №5/10.2/459 від 06 серпня 2018 року та фото-таблицею до нього із якого вбачається, що робоча гальмова система переднього колеса мотоцикла «HONDA С 600S» номерний знак НОМЕР_5 на момент проведення дослідження перебуває у не працездатному стані. Робоча гальмова система заднього колеса мотоцикла «HONDA СВ 600S» номерний знак НОМЕР_5 на момент експертного огляду перебуває працездатному стані. Рульове керування мотоцикла «HONDA CBF 600S» номерний знак НОМЕР_5 на момент проведення дослідження перебуває у не працездатному стані. Непрацездатність робочої гальмівної системи переднього колеса та рульового керування мотоцикла «HONDA CBF 600S» номерний знак НОМЕР_5 виникли під час зовнішнього навантаження, тобто під час ДТП. (а.с.к.п. 105-109);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №5/10.4/463 від 08 серпня 2018 року з фото-таблицею до нього із якого вбачається, що автомобіль «SKODA OCTAVIA» своєю правою бічною частиною контактував з передньою правою частиною мотоцикла «HONDA CBF 600S». У даному випадку мало місце: перехресне, зустрічне зіткнення мотоцикла «HONDA CBF 600S» та автомобіля «SKODA OCTAVIA», при якому поздовжні осі транспортних засобів розташовувалися під кутом рівним 160 ±15 відносно повздовжньої вісі автомобіля «SKODA OCTAVIA». Оцінюючи ознаки, що вказують на розташування місця зіткнення і слідову інформацію, наявну в матеріалах кримінального провадження, необхідно дійти висновку, що визначити експертним шляхом розташування місця зіткнення (у метрах) щодо меж проїзної частини і нерухомих орієнтирів не надається можливим. Однак аналіз даних з матеріалів провадження та літературних джерел дає підставу стверджувати, що місце зіткнення транспортних засобів «SKODA OCTAVIA» та мотоцикла «HONDA CBF 600S» в повздовжньому розташовувалося між обривом правого сліду гальмування позначений під № 7 слідової інформації (сліди юзу) та слідовою інформацією № 5 (осип скла та пластику), якщо рухатися від м. Дніпра у напрямку с. Партизанське (а.с.к.п. 138-144);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21 червня 2021 року з додатком до нього у вигляді схеми і фото-таблиці у період часу з 21 год. 05 хв. до 22 год. 00 хв., із яких убачається, що за участю свідка ОСОБА_10 у присутності понятих та захисника ОСОБА_15 , останній відтворив обставини ДТП; (а.с.к.п. 1-9);

- висновком судово-медичної експертизи №2532е від 25 серпня 2018 року із якого вбачається, що за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; закритої травми черева та тазу - з переломом бічної маси крижі ліворуч зі зміщенням уламків, переломів лонних та сідничних кісток праворуч та ліворуч зі зміщенням уламків та розривом лобкового симфізу, ушкодженням серозної оболонки сліпої кишки, численних ділянок забиття тощої кишки з двома крайовими розривами брижі та гематомами навколо, масивної гематоми в малому тазу з явищами внутрішньочеревної кровотечі; закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків; відкритого уламкового косо-спірального перелому правої стегнової кістки в середній та нижній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваних ран по передній та бічній поверхні правого стегна в проекції перелому; закритих переломів зовнішньої та внутрішньої кісточок лівого гомілковостопного суглобу з задовільним стоянням уламків; закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків; численних саден нижніх кінцівок.

Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла - спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли зі значною силою в область тіла та кінцівок, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів (авто- та мото), з послідуючим падінням обстеженою на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ОКЛМ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні.

За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно П.2.1.3 «л,м,о.», „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. (а.с.к.п. 52-57);

- висновком судової автотехнічної експертизи №5/10.1/537 від 16 серпня 2018 року із якого вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «HYUNDAI SANTA ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» ОСОБА_4 визначалась виконань вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічно: точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «SKODA OCTAVIA» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В умовах місця події, водій автомобіля «SKODA OCTAVIA» ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «SKODA OCTAVIA» ОСОБА_10 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. В даній дорожній обстановці водій мотоциклу «HONDA CBF 600S» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В умовах місця події, водій мотоциклу «HONDA CBF 600S» ОСОБА_11 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA». При заданому механізмові події, в діях водія мотоциклу «HONDA CBF 600S» ОСОБА_11 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. (а.с.к.п. 68-71);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №4718-18 від 31 жовтня 2018 року, із якого встановлено, що аналізуючи комплекс пошкоджень на автомобілях «Hyundai Santa Fe» та «Skoda Octavia», виявлених під час огляду, слід дійти висновку, що на момент первинного контактування між автомобілями «Skoda Octavia» та «Hyundai Santa Fe», останній знаходився в рухомому стані. З урахуванням дослідження по питанню № 2 слід відмітити, що задані фабулою питання № 3 обставини ДТП, стосовно нерухомого стану автомобіля «Hyundai Santa Fe» на момент первинного контактування з автомобілем «Skoda Octavia» за поясненнями ОСОБА_9 , з технічної точки зору, суперечить технічному смислу та є технічно не спроможними. (а.с.к.п. 87-99);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2021 року із додатком до нього, де у період з 11 год. 43 хв. до 13 год. 02 хв. за участю ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 представників потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини ДТП і механізм зіткнення ТЗ (а.с. 66-72);

Ухвалою суду від 17 березня 2022 року було задоволено клопотання сторони захисту та призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу №1259/1260-22 від 18 листопада 2022 року із якої вбачається, що автомобіль «Skoda Octavia» своєю правою бічною частиною контактував з передньою лівою бічною частиною автомобіля «Hyundai Santa Fe» (передні ліві двері, переднє ліве крило, переднє ліве колесо, ліва бічна частина переднього бампера). Визначити більш точні контактуючі точки (або зони) на автомобілі «Skoda Octavia» не надалось можливим, у зв`язку із їх видозміненням із-за додаткового контактування (після первинного зіткнення автомобілів «Skoda Octavia» з «Hyundai Santa Fe») правої бічної частини автомобіля «Skoda Octavia» з мотоциклом «HONDA CBF 600S», який рухався у зустрічному напрямку відносно руху автомобіля «Skoda Octavia». На момент первинного контактування між автомобілями «Skoda Octavia» та «Hyundai Santa Fe», останній знаходився в рухомому стані.

Згідно слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 21.06.2018 (том № 3) було встановлено, що місце зіткнення автомобілів «Skoda Octavia» та «Hyundai Santa Fe» розташоване відстані 1,5 м від лівого краю проїзної частини та на відстані 8,5 м перед ближньою межею розташування схематично зображеного «розриву відбійника» за напрямком їх руху.

Згідно текстової частини слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 16.12.2021 (том № 1) місце зіткнення не встановлювалось. Однак було встановлено, що на момент коли ОСОБА_4 «відчув удар у передню ліву бокову частину свого автомобіля» автомобіль «Hyundai Santa Fe» розташовувався у повздовжньому напрямку на відстані 7,9 м після початку «розриву в розділовому газоні» та на відстані 0,1 м від лівого краю проїзної частини.

Розраховане значення швидкості руху автомобіля «Skoda Octavia» є мінімально можливим, оскільки частина слідів могла не відобразитися на проїзній частині, та без врахування частини кінетичної енергії витраченої на деформування та руйнування деталей, у зв`язку з відсутністю відповідної методики досліджень при попутних та зустрічних зіткненнях, а отже становить не менше = 76,7-^80,1 км/год (при гальмуванні) та Vаг = 65,8-^68,6 км/год. (при бічному юзі).

Розташування відносно меж проїзної частини та відстаней, які подолав автомобіль «Hyundai Santa Fe», за показами ОСОБА_4 що зазначені у ході проведення слідчого експерименту 16 грудня 2021 року, перевірити на технічну спроможність не надається можливим у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не вказав швидкість руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» у кожний із зазначених ним моментів, або ж час виконання маневрувань у зазначені моменти.

Слід зазначити, що під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 від 16 грудня 2021 року, ним ( ОСОБА_4 ) не було вказано жодних параметрів переміщення та розташування автомобіля «Skoda Octavia».

У зв`язку з неналежною фіксацією слідової інформації у протоколі огляду місця ДТП від 26.05.2018 року та схемі до нього (фото № 23), а саме повздовжньої фіксації слідів коліс які належать автомобілю «Skoda Octavia» відносно початку або закінчення «розриву відбійника» (або «розриву в розділовому газоні»), крім того довжини самого «розриву відбійника» (або розриву в розділовому газоні»), тому, на момент складання дійсного висновку перевірити на технічну спроможність покази ОСОБА_4 надані ним під час слідчого експерименту]від 16.12.2021 року у частині розтушування автомобіля «Hyundai Santa Fe» безпосередньо перед моментом коли ОСОБА_4 «відчув удар у передню ліву бокову частину свого автомобіля», не надається можливим.

З урахуванням досліджень по питанням № 1-5 слід відмітити, що задані фабулою питання № 8-9 обставини ДТП, а саме покази ОСОБА_4 зазначені у ході проведення слідчого експерименту 16 грудня 2021 року стосовно нерухомого стану автомобіля «Hyundai Santa Fe» на момент первинного контактування з автомобілем «Skoda Octavia», з технічної точки зору, суперечить технічному смислу та є технічно не спроможними.

У зв`язку з неналежною фіксацією слідової інформації у протоколі огляду місця ДТП від 26.05.2018 року та схемі до нього, а саме повздовжньої фіксації слідів коліс які належать автомобілю «Skoda Octavia» відносно початку або закінчення «розриву відбійника» (або «розриву в розділовому газоні»), крім того довжини самого «розриву відбійника» (або «розриву в розділовому газоні»), тому, на момент складання дійсного висновку, перевірити на технічну спроможність покази ОСОБА_4 надані ним під час слідчого експерименту від 16.12.2021 у частині розтушування автомобіля «Hyunda Santa Fe» безпосередньо перед моментом коли ОСОБА_4 «відчув удар у передню ліву бокову частину свого автомобіля», не надається можливим.

Експертним шляхом визначити параметри видимості, з робочого місця водія транспортного засобу, об`єктів що знаходяться на проїзній частині, або об`єктів які наближаються до проїзної частини, або елементів проїзної частини - неможливо, оскільки зазначені параметри можуть бути визначені лише під час проведення слідчого експерименту та в умовах максимально наближених до тих, які були на момент скоєння даної ДТП.

При заданих ухвалою суду вихідних даних у водія автомобіля «Skoda Octavia» були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру, які б завадили своєчасному виявленню один одного. Однак визначити конкретну величину видимості, без проведення слідчого експерименту в умовах максимально наближених до тих, які були на момент скоєння даної ДТП, не надається

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1., 10.4., 12.2. Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці водій «Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «Skoda Octavia».

У заданій дорожній обстановці у діях водія автомобіля Hyundai Santa Fe» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Skoda Octavia».

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_10 , для забезпечення безпеки руху, повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_10 не мав технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП - зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe».

У заданій дорожній обстановці у діях водія автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_10 невідповідностей технічним вимогам п. 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням автомобілем «Hyundai Santa Fe», не вбачається.

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_10 не мав технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП - зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», шляхом своєчасного застосування заходів зменшення швидкості руху аж до повної зупинки з зупинкою керованого ним автомобіля «Skoda Octavia» до місця зіткнення, про що вказано в дослідницькій частині.

У заданій дорожній обстановці водій мотоцикла «HONDA CBF 600S» ОСОБА_11 , для забезпечення безпеки руху, повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці водій мотоцикла «HONDA CBF 600S» ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «Skoda Octavia», і з моменту зіткнення автомобілів «Hyundai Santa Fe» та «Skoda Octavia» з подальшим переміщенням автомобіля «Skoda Octavia» на смугу руху мотоцикла «HONDA CBF 600S», знаходився в умовах аварійної обстановки. (а.с. 123-138);

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертний висновок не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 91 КІІК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтею 286 КК України, диспозиція якої є блaнкeтнoю, суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у переліченій статті порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Із диспозиції статті 286 КК України вбачається, що це кримінальне правопорушення належить до кримінальних правопорушень з матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання небезпечних наслідків і перебувають у причинному зв`язку.

У зв`язку з цим суд вважає, що ОСОБА_9 при суворому дотриманні вимог ПДР України, односторонніми діями мав змогу уникнути ДТП.

Крім того на думку суду, обвинувачений, який мав достатній досвід водія про що зокрема повідомив суд під час свого допиту, повинен був суворо дотримуватися вимог Правил дорожнього руху України, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, віднесеному законом до джерела підвищеної небезпеки.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на фальсифікації матеріалів кримінального провадження щодо його винуватості у ДТП, з боку працівників поліції під час досудового розслідування, що призвело до порушення його права на захист, суд залишає поза увагою, оскільки об`єктивних доказів цього суду не надано.

Питання ж наявності чи відсутності в діях службових осіб кримінально караних діянь, знаходиться поза межами об`єктивної сторони злочину, інкримінованого обвинуваченому, і підлягає вирішенню у іншому кримінальному провадженні.

За таких обставин суд вважає, що доводи сторони захисту не мають логічного змісту, вони є неправдиві та суперечливі, спростовуються зазначеними вище доказами і не можуть бути прийняті судом як достовірні.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтвердив надані ним висновки та пояснив, що водій автомобіля «Шкода» рухався зі швидкістю близько 110 км/год., і повинен був застосувати екстрене гальмування щоб уникнути зіткнення з автомобілем обвинуваченого, з боку водія «Хюндай» тобто обвинуваченого ОСОБА_4 чітко вбачаються порушення п.п.10.1 ПДР України. На інші питання, а саме місце зіткнення, сліди гальмування він не зміг відповісти тому як йому недостатньо було вихідної інформації.

Експерт ОСОБА_18 , також підтвердив свої висновки відносно технічного стану автомобіля «Шкода» та технічного стану мотоциклу «Хонда». Інші питання сторони захисту не входять до його компетенції і ці обставини він не досліджував.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 пояснив суду, що він працює на посаді експерта з 2012 року та виконував висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №4718-18 від 31 жовтня 2018 року, який підтвердив у повному обсязі і зауважив на тому, що автомобіль обвинуваченого «Хюндай» знаходився у момент зіткнення з автомобілем «Шкода» у рухомому стані, про це свідчить наявність слідової наявність та сліди пошкоджень на передньому колесі, а саме подряпини та наявність слідів нашарування від іншого транспортного засобу, які були по ходу оберту колеса.

Допитаний повторно по висновку комплексної судово транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №1259/1260-22 від 18 листопада 2022 року експерт ОСОБА_19 висновок експертизи підтвердив і зауважив, що автомобіль обвинуваченого на момент зіткнення перебував у рухомому стані.

Cуд, вважає, що посилання сторони захисту про те, що у експерта були відсутні правові підстави для проведення експертизи тому як строк його посвідчення сплинув, судом сприймаються як такі, що спрямовані на дискредитацію діяльності державного експерта, та спростовані наданим експертом суду посвідченням термін якого було подовжено.

Стороною захисту було наголошено на тому, що в ході дослідження матеріалів кримінального провадження не були виконані вимоги ст. 290 КПК України, суду не було надані документи які підвереджують повноваження прокурорів, а саме постанова про визначення групи прокурорів.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на ці обставини та зазначає, що стороною обвинувачення, а саме прокурором було надано суду лише певні матеріали кримінального провадження зібрані під час досудового розслідування, якими прокурор підтверджує винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та прокурором не долучались інші матеріали, які не мають доказового значення.

Під час тривалого судового розгляду сторона захисту не клопотала про ознайомлення з будь-якими іншими матеріалами кримінального провадження, та не заявляла клопотань про визнання їх недопустимими, з підстав відсутності повноважень прокурора чи клопотання щодо невиконання вимог ст. 290 КПК України на стадії досудового розслідування, та в розумінні ст. 84 КПК України, вони не підтверджують фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Зазначені документи відображають легальність участі процесуальних прокурорів по справі, яку ніхто до моменту дебатів не оспорював, і тільки після виникнення цього питання виникла необхідність в їх долучені.

Окрім того, в матеріалах судової справи наявні дві постанови про визначення групи прокурорів, які також приймали участь у судовому розгляді і мали на то повноваження (т.2, а.с.64-65, а.с. 141, 142).

Є також безпідставними і доводи сторони захисту щодо недопустимості усіх доказів з посиланням на те, що стороні захисту в порядку ч.12 ст. 290 КПК України на досудовому розслідуванні не була відкрита постанова про призначення у цьому кримінальному провадженні групи прокурорів, оскільки дана постанова була надана прокурором у судовому засіданні, яка складена і підписана на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру належним чином відповідно до положень статей 36, 37, 110 КПК України.

Надання такої постанови прокурором в судовому засіданні не є незаконним, і недопустимим, оскільки дана постанова є процесуальним рішенням, що підтверджує повноваження прокурорів, які процесуально приймали участь в збиранні доказів і прийняті інших процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні, а не є доказом в розумінні ч.12 ст. 290 КПК України, яку орган досудового розслідування зобов`язаний відкрити сторонам кримінального провадження.

Отже, надані постанови про призначення групи прокурорів, які були досліджені та перевірені судом першої інстанції, прийняті відповідно до вимог кримінального процесуального закону та підтверджує повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доводи захисника про недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, є безпідставними, а надання суду стороною обвинувачення вказаних постанов під час судових дебатів не є порушенням кримінального процесуального закону.

Наведене повністю відповідає і узгоджується з правовою позицією Верховного Суду з цього питання, викладеній в його постановах у справах №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо18 від 21 лютого 2021 року та у справі №640/5023/19 від 24 травня 2021 року.

А тому суд, не приймає ці доводи захисника до уваги тому як вони фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, зібраних слідством у кримінальному провадженні.

Зауваження сторони захисту щодо невірного зазначення по-батькові обвинуваченого, суд не приймає до уваги тому як ухвалою суду від 16 квітня 2019 року про призначення справи до судового розгляду було усунуто описку в обвинувальному акті та вказано, що «у подальшому вважати вірним по батькові обвинуваченого ОСОБА_4 », замість невірного ОСОБА_4 », а тому вони не є суттєвими.

Також судом встановлено, що в обвинувальному акті вказано номер кримінального провадження №0000514, тоді як вірним є №0000514.

Суд вважає можливим усунути цю описку в написанні номера кримінального провадження, яка не були підставою для повернення обвинувального акту у підготовчому судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги зауваження захисту в судових дебатах, що обвинувальний акт і інші документи були складені відносно іншої особи « ОСОБА_4 » тому як сам обвинувачений під час допиту підтвердив його перебування на місці ДТП і навіть частково визнав провину і пояснив обставини ДТП.

Посилання сторони захисту на те, що в постановах про створення слідчої групи відсутній слідчий ОСОБА_20 , спростовані наданою прокурором постановою від 04 вересня 2018 року (т2, а.с.190) в якою визначено старший групи - слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 І

Суд, при ухваленні вироку не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення.

Судом не встановлено об`єктивних даних щодо недопустимості висновків експерта, оскільки на думку суду вказані експертизи проведені відповідно до вимог чинного законодавства, а окремі незначні неточності не є такими, що вказують на їх недопустимість та неналежність, в зв`язку із чим доводи захисту з цього приводу та висловлені сумніви з приводу їх допустимості, суд вважає неприйнятними та голослівними.

Крім того, суд звертає увагу на те, що судом при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 було дотримано вимог ст. 22 КПК України, проте протягом тривалого часу розгляду даного кримінального провадження від сторони захисту не надходило жодних клопотань про перевірку допущених, на їх думку, процесуальних порушень.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Тобто, порушень положень § 5 Глави 4 КПК України, як і самої Глави в цілому, в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

У зв`язку з цим доводи сторони захисту про необхідність винесення виправдувального вироку на підставі ч.1 ст. 373 КПК України є необґрунтованими, та безпідставними з підстав визнання всіх зібраних доказів недопустимими, та не узгоджуються з позицією обвинуваченого який частково визнає себе винним у скоєнні інкримінованого злочину.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель ОСОБА_11 , а також тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує особу винного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, стан здоров`я, його відношення до скоєного, а саме невідшкодування потерпілим жодних витрат, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на протязі судового розгляду наполягала на покаранні у вигляді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують його покарання також не встановлені.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілихї ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 яка при визначені міри покарання просили призначити найсуворіше покарання із ізоляцією від суспільства передбачене санкцією статті, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбаченого законом строку, але у мінімальному розмірі строку покарання передбаченому законом враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

В суді було встановлено, що порушення ПДР України, допущені обвинуваченим ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Крім того, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 , додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та протиправні дії обвинуваченого пов`язані з нехтуванням Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок чого потерпілій було спричинено тяжких тілесних ушкоджень та смерть особи. Це свідчить про відсутність у обвинуваченого належних навиків керування транспортними засобами і застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами надасть йому можливість, в разі бажання в подальшому керувати транспортними засобами, додатково вивчити правила дорожнього руху та пройти додаткові навчання у відповідних навчальних закладах щодо покращення навиків керування.

Разом з тим, незважаючи на поведінку обвинуваченого, який належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження, у суду наявні підстави для взяття його під варту, виходячи з наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, які надають підстави вважати, що ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили може переховуватися від відбування покарання, а отже може перешкоджати виконанню вироку після набрання ним законної сили.

Отже, з метою запобігти вищезазначеному ризику, суд вважає необхідним застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» до набрання вироком законної сили, взявши останнього під варту негайно.

Відповідно до ст. 128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Потерпілим ОСОБА_7 в особі його представника адвоката ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов (а.с. 60-63) про стягнення на його користь моральної майнової шкоди, а саме згідно позовних вимог просив стягнути: з ОСОБА_4 297,450 (двісті дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкоди. Стягнути з Акціонерного товариства (приватного) «Страхова група «ТАС» на його користь моральну шкоду в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Потерпіла ОСОБА_6 також заявила цивільний позов (а.с. 64-69) та просила суд: стягнути з ОСОБА_4 на її користь 497 450 (чотириста дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 169 435 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства (приватного) «Страхова група «ТАС» на її користь моральну шкоду в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 та їх представник - адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставах викладених в позовній заяві.

Додатково пояснили суду, що в наслідок ДТП вони втратили батька та чоловіка, вже тривалий час у них продовжує залишатися почуття душевного болю.

ОСОБА_6 , додатково пояснила, що не має змоги повноцінно жити у зв`язку із отриманими травмами і їх наслідками після ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково,та пояснив що не може надати потерпілій фінансову допомогу в повному обсязі та готов відшкодувати частково витрати, але просив врахувати що він є пенсіонером та розмір його пенсії не достатній для погашення вимог позивачів.

Відповідач Акціонерне товариства (приватного) «Страхова група «ТАС» цивільні позови отримала (а.с. 221, 222, 224) але відзиви суду не надала.

Вирішуючи цивільно-правовий спір суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного:

Статтею 127 КПК України встановлюється, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а тому суд вважає позов в цієї частині обґрунтованим.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Враховуючи роз`яснення, викладені в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 був порушений звичайний уклад життя потерпілих у зв`язку із заподіянням їм моральних страждань, після усвідомлення наслідків ДТП у зв`язку із смертю близької людини у них продовжує залишатися почуття душевного болю.

З урахуванням довготривалої бездіяльності відповідача по відшкодуванню збитків позивачам, об`єктивних інфляційних процесів та вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і взяти його під варту відразу з моменту затримання.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 .

Позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , АТ «Страхова група «ТАС» про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_6 на користь ОСОБА_7 , ІПН: НОМЕР_7 , 297 450 (двісті дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства (приватного) «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7 ІПН: НОМЕР_7 , моральну шкоду в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІПН: НОМЕР_8 , 497 450 (чотириста дев`яносто сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІПН: НОМЕР_8 матеріальну шкоду в розмірі 169 435 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства (приватного) «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 , ІПН: НОМЕР_8 моральну шкоду в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: на користь держави витрати на проведення судових експертиз технічного стану ТЗ №5/10.2/458, №5/10.2/457 від 13 серпня 2018 року та №5/10.2/459 від 06 серпня 2018 року у розмірі по 1 144 гривні 00 копійок за кожну.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_6 на користь держави витрати на проведення судових транспортно-трасологічних експертиз №5/10.4/464 від 14 серпня 2018 року та №5/10.4/463 від 08 серпня 2018 року у розмірі 1 144 гривні 00 копійок за кожну.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №5/10.1/537 від 17 серпня 2018 року у розмірі 1 144 гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №4718-18 від 31 жовтня 2017 року у розмірі 5 720 гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №1259/1260-22 від 18 листопада 2022 року у розмірі 18 877 гривні 00 копійок.

Скасувати арешти, накладені згідно ухвал слідчого судді від 31 травня 2018 року на автомобіль «HYUNDAI Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , автомобіль «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , мотоцикл «НONDA CBF 600S» реєстраційний номер НОМЕР_4 після набрання вироком законної сили повернути власникам.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1