Номер провадження: 11-кп/813/575/23
Справа № 508/452/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 06.09.2022 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №2-80/2001.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що після залишення без руху ухвалою суду першої інстанції від 12.07.2022 року, заяви засудженого ОСОБА_8 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, останній, після отримання зазначеної ухвали не усунув недоліки, що слугує підставою для відмови у відкритті провадження та повернення заяви. Також, однією з підстав відмови у відкритті провадження, суд першої інстанції зазначив про те, що з долучених засудженим ОСОБА_8 до заяви документів неможливо встановити, що саме Миколаївський районний суд Одеської області уповноважений розглядати вказану заяву про відновлення страчених матеріалів кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та повернути матеріали справи за його заявою на новий розгляд в той же суд для розгляду іншим суддею.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, оскільки після залишення без руху його заяви, ним було усунуто недоліки та 27.07.2022 року передано закритий лист через уповноважених осіб установи виконання покарань, що підтверджує усунення ним недоліків.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

З прийняттям Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) 2012 року норми Кримінально-процесуального Кодексу 1960 року втратили чинність.

Розділом VII КПК чітко визначено порядок відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Частиною 1 статті 526 КПК регламентовано, що заява про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження подається до суду, який ухвалив вирок.

Відповідно до положень ч.1 ст. 528 КПК України, якщо у заяві не зазначено мети відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження або відомостей, необхідних для їх відновлення, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, якою встановлює заявникові строк, необхідний для усунення цих недоліків.

Положеннями ч.2 ст.528 КПК визначені підстави відмови у відкритті провадження про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження або залишення заяви без розгляду, якщо провадження було відкрито.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та прийняв необґрунтоване та незаконне рішення.

Згідно матеріалів, наданих апеляційному суду вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Одеського обласного суду від 05.07.2001 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. «б», «з», ст.ст. 17, 93, ч.3 ст.140, ч.2 ст.143, ч.3 ст.141, п.п. «б», «з» ст.93, п.п. «ж», «з», ст.ст. 17, 93 КК України (в ред. 1960 року) до довічного позбавлення волі.

У своїй заяві, адресованій до Миколаївського районного суду Одеської області, засуджений ОСОБА_8 , просить відновити втрачені матеріали кримінального провадження №2-80/2001, а саме протокол його допиту у якості підозрюваного від 23.12.2000 року та протокол відтворення обставин події від 25.12.2000 року, оскільки на думку засудженого, вказані процесуальні документи вказують на порушення органом досудового розслідування його права на захист та фальсифікацію матеріалів справи.

Звертаючись з вказаною заявою до Миколаївського районного суду Одеської області засуджений долучив до заяви протокол огляду місця події від 22.12.2000 року, протокол про затримання підозрюваного від 22.12.2000 року, а також пояснення потерпілого ОСОБА_9 , з яких вбачається, що подія злочину мала місце на території Миколаївського району Одеської області.

Разом з цим, суд першої інстанції, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, проігнорував доводи заяви засудженого та зміст долучених заяви документів, в яких містяться докази на підтвердження підсудності заяви засудженого Миколаївському районному суду Одеської області та безпідставно відмовив у відкритті провадження за заявою засудженого про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, під час розгляду провадження судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , а тому скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 370, 376, 404, 407, 409, 412, 419, 424, 528, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 06.09.2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №2-80/2001 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції заяви засудженого ОСОБА_8 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №2-80/2001 в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4