Справа № 308/1156/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , громадянки України, освітою вищою, працюючої на посаді секретаря судових засідань Закарпатського апеляційного суду, раніше не судиму, обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, освітою вищою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15 листопада 2015 року, близько 09 години 40 хвилин знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом - тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, у ході сварки, яка розпочалася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нанесли останньому серію ударів руками по обличчю та тулубу, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

В ході судового розгляду кримінального провадження, захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України в в порядку вимог статті 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання про закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 та обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважаючи можливим звільнення останніх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них, оскільки сплили передбачені кримінальним Законом строки притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання на вказану дату та час не з`явився повторно, не повідомивши суд про поважність причин своєї неявки.

Представник потерпілого ОСОБА_8 також в судове засідання на вказану дату та час не з`явилася повторно, вказавши повторну причину неявки, зайнятість в іншому процесі.

Прокурор та інші учасники процесу наполягали про продовження розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілого та його представника, та прийняти рішення з приводу заявленого ними клопотання про закриття кримінального провадження.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України за ступенем тяжкості відноситься до кримінального проступку.

За правилом ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мала місце 15.11.2015 року, тобто на даний час минуло більше двох років, що є підставою для застосування положень п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, строки давності притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України закінчились, обвинувачені не заперечують проти звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо них, а обставини щодо вчинення обвинуваченими протягом цих строків нових кримінальних правопорушень певного ступеня тяжкості чи ухилення їх від слідства або суду не виявлено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останні надали свою згоду, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту підлягає до задоволення.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1