УХВАЛА

Справа № 521/4470/23

Номер провадження:1-кс/521/815/23

16 березня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника арештованого майна ТОВ «Одеса Медікал» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 04.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000138 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням про скасування арешту майна звернувся представник власника арештованого майна - ТОВ «Одеса Медікал» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 04.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000138 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Заявник вважає, що арештоване майно підлягає скасуванню повністю виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

При розгляді клопотання слідчим суддею помилково було зроблено висновок, що власник майна та сторона обвинувачення свідомо відмовилась від участі у розгляді клопотання, що призвело до позбавлення власника майна можливості бути присутнім на судовому засіданні та висловити свої заперечення з приводу накладення арешту на вилучене майно.

Під час обшуку, проведеного 28.12.2022 року за адресою м. Одеса, вул. Ніжинська, 37, слідчою групою було вилучено велику кількість мобільних телефонів, а також робочих ноутбуків.

В ході обшуку, представником ТОВ «Одеса Медсервіс» було запропоновано скопіювати зміст даних, що містяться на комп`ютерах, оскільки працівники ТОВ «Одеса Медікал» надали повний доступ до змісту комп`ютерів.

Проте слідчий не скористався можливістю скопіювати дані з комп`ютерів, зміст яких він попередньо оглянув, та необгрунтовано відмовив у задоволенні пропозиції захисника про надання жорсткого диску на який можливо було б скопіювати всі необхідні комп`ютерні дані.

Слід зауважити, що вилучення слідчими комп`ютерної техніки призвело до заблокування роботи підприємства. Що більше, під загрозою опиняється комерційна таємниця та інша конфіденційна інформація.

Досудове розслідування у провадженні у №0000138 здійснюється достатньо тривалий час, та за час його проведення жодній особі про підозру не повідомлено та не встановлено прямої причетності посадових осіб ТОВ «Одеса Медікал» до обставин кримінального правопорушення, натомість, діяльність підприємства суттєво ускладнюється та унеможливлюється виконання підприємством своїх зобов`язань.

В ухвалі слідчого судді жодним чином не зазначено та належним чином не вмотивовано, яким чином, вилучене в ході обшуку майно, має відношення до кримінального провадження №0000138 від 11.02.2022 року, за ознаками ч.3 ст. 358 КК України, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них та в чому полягає необхідність їх використовувати як речовий доказ у даному кримінальному провадженні.

Також слід звернути увагу, що в обґрунтуванні клопотання про обшук майна слідчим було зазначено, що за місцем розташування ТОВ «Одеса Медікал» можуть зберігатись документи на ім`я ОСОБА_5 , який є свідком в кримінальному провадженні, та інших осіб, які отримали медичні та навчальні документи моряків, медичну комісію та інше.

При цьому під час проведення обушку, 28.12.2022 року, в приміщенні ТОВ «Одеса Медікал» не було виявлено будь-яких документів на ім`я ОСОБА_5 . В свою чергу слідчими було вилучено багато іншого майна та документів, що не стосуються зазначеної особи.

З викладеного постає питання, на підставі чого слідчими було встановлено, що ті речі та документи, що були вилучені, містять на собі сліди злочину, оскільки останнім відомий факт звернення лише однієї особи, ОСОБА_5 , документи на ім`я якого не були виявлені під час обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Вилучення майна, належного ТОВ «Одеса Медікал», а також послідуюче накладення на нього арешту, порушує його права як власника майна, оскільки не дає йому можливості ним користуватися та призвело до блокування роботи підприємства.

В судовому засіданні представник власника майна підтримав своє клопотання і просив його задовольнити.

Слідчий заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту, вважав рішення про накладення арешту законим та обгрунтованим.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як вбачається з копії судового рішення, що оскаржується, представники ТОВ «Одеса Медікал» судом про час та місце судового засідання повідомлені не були, під час розгляду клопотання слідчого в судовому засіданні участі не приймали, одже слідчий суддя вважає, що ним встановлені підстави для подачи власником майна клопотання про скасування арешту майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Одночасно із цим, як випливає з положень п.2 ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вирішуючи питання про можливість використання вилученого майна у якості доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Положення ст.84 ч.1 КПК України вказують на те, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як вбачається з рішення суду, яке оскаржується та пояснень слідчого клопотання слідчого про арешт майна було подано до суду в рамках кримінального провадження №0000138 від 11.02.2022 року за ознаками ч.3 ст. 358 КК України по факту виготовлення групою осіб завідомо підробленого документу на ім`я ОСОБА_5 .

При з`ясуванні питання про можливості використання вилученого майна як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що предметом доказування у зареєстрованому кримінальному провадженні повинна бути доведеність діяльності невстановлених осіб, спрямована на виготовлення конкретного підробленого документу.

Разом із тим, як пояснив слідчий, який приймав участь у судовому засіданні, на день розгляду клопотання власника майна в суді будь-яких конкретних фактичних даних, які можуть бути використані для встановлення обставин вчинення підробки документу на ім`я ОСОБА_5 , тимчасово вилучені речі та документи, на які накладені арешт, не містять, такі дані можуть зберігатися в вилучених мобільних телефонах та ноутбуках, але на сьогодняшній день вони заблоковані користувачами, огляд їх вмісту слідчим не проводився.

Викладене вище, надає підстави слідчому судді зробити висновок про те, що вилучені під час обшуку предмети та речі не можуть бути в подальшому визнані належними доказами у цьому кримінальному провадженні, оскількине можуть бути використані для встановлення обставин виготовлення підробленого документу на ім`я ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до п.4. ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя повинен застосовати найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Проте, як вбачається з ухвали слідчого судді, що оскаржується, в ході проведенного обшуку були вилучена оргтехника, належність якої є невизначеною.

Зазначену обставину суд розглядає у сукупності з твердженнями заявника про те, що вилучення слідчими комп`ютерної техніки призвело до заблокування роботи підприємства, що під загрозою опиняється комерційна таємниця та інша конфіденційна інформація, тому вирішуючи питання про існування справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власників майна, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було надано слідчому судді переконливих доводів того, що вилучення майна та послідуюче накладення на нього арешту, повинно бути визнано переважним над правом власника майна користуватися і володіти цим майном з метою запобігання блокування роботи підприємства.

Одночасно із цим, слідчий суддя, при розгляді клопотання про скасування арешту, приймає до уваги, що протягом трьох місяців з дати вилучення слідчим майна, у кримінальному провадженні жодної особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння.

Зазначене вище надає слідчому судді підстави вважати, що вилучення великого обсягу речей та документів, у тому числі і належних невизначеному колу осіб та накладення на ці речі та документи арешту на невизначений строк, буде мати вкрай негативні наслідки для власників цього майна, негативно відобразится на діяльності підприємства, суттєво ускладнить та унеможливить виконання підприємством своїх зобов`язань.

Оцінивши доводи заявника щодо необґрунтованості накладеного арешту, слідчий суддя вважає, що ці доводи є достатніми для висновків про те, що арешт на майно був накладений без дотримання вимог ст. 170 КПК України, тому арешт на майно повинен бути скасованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника арештованого майна ТОВ «Одеса Медікал» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 04.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000138 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,- задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 04.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000138 від 11.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Зазначене в ухвалі слідчого суді майно повернути представнику ТОВ «Одеса Медікал».

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6