Справа № 346/2940/22
Провадження № 1-в/346/256/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурорки: ОСОБА_3 , а також представників Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та засудженого: ОСОБА_6 , які приймали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце народження АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),
по кримінальному провадженню №0000219, в якому ОСОБА_8 вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року (який набрав законної сили 20 травня 2019 року) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та на підставі частини 1 статті 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
в с т а н о в и в:
Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_9 , звернувся до суду із вказаним поданням, до якого додав матеріали особової справи засудженого (а.с.1-74 судової справи, а.с.1-34 Частини І та а.с.1-89 Частини ІІ особової справи засудженого).
Позиції учасників провадження.
Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні злочину та призначено остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Але, засуджений вже відбув більше ніж три чверті строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 6 місяців і 22 дні.
Позиція засудженого. Підтримав представника колонії.
Аргументи прокурора. Додані до подання колонії докази вказують на те, що засудженого можна звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі.
Оцінка суду.
Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Але частиною 2 і пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови, що засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 02 березня 2017 року (який набрав законної сили 10 жовтня 2017 року) ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 і частиною 3 статті 185 КК України та, на підставі частини 1 статті 70, частини 1 статті 71 КК України, за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 5 місяців (а.с.20-26,27-28 Частини І особової справи).
Але ОСОБА_6 повністю покарання не відбув, оскільки був звільнений судом умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання строком 1 рік і 19 днів, фактично звільнений: 19 грудня 2018 року (а.с.1-2 та а.с.17-18 Частини І особової справи засудженого).
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року (який набрав законної сили 20 травня 2019 року) визнано винуватим у вчиненні ним 16 лютого 2019 року злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі. При цьому строк відбування покарання, рахується з 12 червня 2019 року (а.с.7-10 частини І особової справи засудженого).
І наразі, засуджений ОСОБА_6 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув три чверті призначеного йому покарання 12 червня 2022 року.
При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 3 статті 185 і частини 5 статті 12 КК України та з урахуванням змісту останнього вироку, остаточне покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного тяжкого злочину, яким є злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України. При цьому цей злочин він вчинив протягом невідбутої частини покарання, від повного відбуття якого, його було звільнено судом умовно-достроково.
Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений ОСОБА_6 , станом на дату розгляду подання судом, дійсно фактично відбув вже більше ніж три чверті строку покарання, призначеного йому судом, і він є особою, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Проте, як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване навіть і у таких випадках, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі засудженим ОСОБА_6 :
- за змістом характеристики ОСОБА_6 , під час тримання в «УВП (№6)» (з 12 червня 2019 року), міста Бахмут характеризувався посередньо, але правил поведінки не порушував, стягнення та заохочення не застосовувались (а.с.2 судової справи - характеристика);
- з 27.08.2019 року прибув до ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, порушень вимог установленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення на нього не накладались. За активну участь у проведенні робіт по благоустрою місць позбавлення волі, на добровільних засадах, без оплати праці, а також виконання обов`язків нічного днювального, йому було оголошено 2 заохочення (а.с.2 судової справи - характеристика; а.с.14,25 частини ІІ особової справи постанови про заохочення);
- 06.12.2021 року він був переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації. За добросовісне відношення до робіт по благоустрою установи оголошено подяку. Дотримувався режимних вимог, стягнення не застосовувались (а.с.2 судової справи - характеристика, а.с.30 частини ІІ особової справи постанова про переведення);
- згідно з наказом начальника колонії, до засудженого ОСОБА_8 застосовано захід заохочення за активну участь у благоустрою установи, а саме проведення ремонтних робіт та прибирання дільниці соціальної реабілітації, а також надання своєю поведінкою позитивного прикладу іншим засудженим на шляху виправлення (а.с.58-60 частини ІІ особової справи наказ та подання);
- з 16.04.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» (а.с.2 судової справи - характеристика, а.с.68 частини ІІ особової справи супровідний лист);
- постановою від 29.04.2022 року ОСОБА_8 переведено з дільниці ресоціалізації виправної колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації виправної колонії (а.с.61 частини ІІ особової справи - постанова);
- постановою від 04.08.2022 року переведено засудженого з дільниці соціальної реабілітації виправної колонії до дільниці ресоціалізації (а.с.81 частини ІІ особової справи - постанова);
- у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» (а.с.2 судової справи - характеристика);
- відповідно до довідок ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41), засуджений ОСОБА_6 , характеризується позитивно, а з 02.05.2022 року по 17.11.2022 року залучався, без оплати праці, з його ініціативи, не більше ніж на дві години в день, до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених та до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством, а саме: до прибирання корівника, розчищування території підсобного господарства від чагарників, покосу трави, ремонту огорожі для тварин, випасу корів, фарбування стін, стелі та огорожі, обладнання місця для сміття, прибирання приміщень клубу, побілки вапном фасаду, обклеювання стін шпалерами, та шпаклювання стін та стелі, ремонт та реставрація ліжок (а.с.56,68 частини ІІ особової справи довідки начальника колонії та пояснення представників колонії і засудженого);
- при цьому до всіх виконуваних ним робіт ставився добре і виконував їх якісно (а.с.56,68 частини ІІ особової справи - довідки).
Також суд враховує, що засуджений безпосередньо у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав; якщо суд звільнить його умовно-достроково, він має намір спробувати вступити до лав Збройних Сил України.
Отже, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому доказів, у їх сукупності, суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно пройшов процес позитивних змін, які вже відбулись в його особистості та вже створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він вже довів своє виправлення.
При цьому, що стосується ставлення до праці, суд враховує те, що засуджений залучався до праці, яка йому не оплачувалась, але з огляду на зміст частини 2 статті 81 КК України, кримінальний закон і не вимагає аби така праця мала саме оплатний характер.
Більш того, з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України одним з основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених є саме суспільно-корисна праця, яка вочевидь може мати і не оплачуваний характер. Підтвердженням чого, є і положення частини 5 статті 118 КВК за якими, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
А встановлені судом обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_6 залучався до виконання саме таких не оплачуваних робіт і не більше двох годин на день, при цьому з його власної ініціативи, на постійній основі і виконував він таку роботу тривалий час, майже з самого початку відбування ним покарання, і якісно, за що і отримував подяки.
Тому, з урахування всього викладеного, подання колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, строк якої становить 6 місяців і 22 дня, слід дійсно задовольнити.
Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 , умовно-достроково, від відбування призначеного йому вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року (який набрав законної сили 20 травня 2019 року) остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, в частині не відбутого строку покарання, що складає: 6 (шість) місяців і 22 (двадцять два) дні.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Повний текст ухвали виготовлено 28 листопада 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1