У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у кримінальних справах :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу та не дав оцінки доводам сторони захисту про необґрунтованість підозри. Вважає, що описова частина повідомлення про підозру не відповідає резолютивній, а саме в тексті описаний склад іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Вважає, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні недоведені. Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, доказів того, що він збирається вчиняти інші злочини, не надано.

Апелянт звертає увагу на те, що під час судового засідання підозрюваний зазначав, що почав свою діяльність по перевезенню пасажирів виключно з метою добути засоби для існування своєї сім`ї в умовах окупації. Наголошує, що обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим.

Стверджує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний має сім`ю, двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання. Окрім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не визначив підозрюваному розмір застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000535, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2022 за ч.1 ст.111-2 КК України. 21.11.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

23.11.2022 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Кривого Рогу підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 17.01.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_8 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя зазначила, що з матеріалів клопотання та пояснень прокурора в судовому засіданні вбачається, що для закінчення досудового розслідування необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, а саме: отримати результати проведення призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи; встановити та допитати інших свідків; виконати інші слідчі дії, спрямовані на швидке, повне та неупереджене розслідування вказаного кримінального провадження.

Окрім того, зазначено, що при обранні запобіжного заходу з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, особи підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, були доведені ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КК України. На даний час вказані ризики не зникли та не зменшились, а отже підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. ст. 184, 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, знайшло своє підтвердження під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах провадження відсутні дані які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Є правильними висновки слідчого судді про те, що докази, які надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри, є передчасними.

Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшились та продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити кримінальне правопорушення.

Наявність цих ризиків обумовлена тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування вищевказаних ризиків та вважає їх такими, що спростовуються наданими апеляційному суду матеріалами провадження.

Оцінюючи твердження сторони захисту щодо недоведеності органом досудового розслідування того, що обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, апеляційний суд такі доводи вважає помилковими та зазначає, що слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 неможливо, зокрема, у зв`язку з необхідністю отримати результатів проведення призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи; встановити та допитати свідків.; виконати інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розслідування вказаного кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 179 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадження щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5,260,261,437-442 КК України.

Отже, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави.

Так, є необґрунтованими доводи апелянта про необхідність визначити підозрюваному розміру застави.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді під вартою, без визначення розміру застави. Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9