УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 755/5649/22

провадження № 51-3528 ска 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо останнього,

встановив:

Як слідує зі змісту оскаржуваного судового рішення, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі

ст. 36 КУпАП накладено остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року повернуто особі, яка її подала. При цьому, судом роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_5. порушує питання про перегляд постанови апеляційного суду по справі про адміністративне правопорушення у касаційному порядку.

Проаналізувавши зміст касаційних вимог, Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Виходячи з основних засад судочинства, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня (рішення у справах: «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985 року, «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001 року).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини та громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 підпункту 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 року № 26-рп/2009).

Відповідно до приписів частини 2 та 10 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 21липня 2021 року по справі № 5-р(II)/2021 визнано таким, що відповідає Конституції України(є конституційним), припис частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з яким «постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає».

При цьому, Конституційний Суд України у вищевказаному рішенні дійшов висновку, що законодавець, унормовуючи в статті 294 Кодексу питання інстанційного перегляду/оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, керуючись приписами пункту 14 частини першої статті 92, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та свободою розсуду в рамках «широкого простору обдумування», забезпечив право на апеляційний перегляд справ про адміністративні правопорушення, проте не встановив права на касаційне оскарження судового рішення в цих справах.

Разом з цим, Конституційний Суд України констатував, що застосування припису частини десятої статті 294 Кодексу не призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення, права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя).

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду ухваленої щодо постанови суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення.

Також, необхідно зазначити, що забезпечене Конституцією України право на судовий захист і забезпечене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свободправо на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.

Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо останнього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4