Справа № 686/3322/23
Провадження №1-кс/686/1080/23
Провадження № 1-кс/686/1315/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №000 0410,

встановив:

13.02.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 , після усунення недоліків, визначених в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2023 року, за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з новим клопотанням про накладення арешту на майно, яке 03.02.2023 р. було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, а саме на належні йому грошові кошти, в сумі 417,50 гривень (купюра номіналом 100 гривень серійний номер МИ8320594, купюра номіналом 100 гривень серійний номер УФ2521220, купюра номіналом 100 гривень серійний номер АВ4541861, купюра номіналом 100 гривень серійний номер УЛ5521240, монета номіналом 10 гривень, монета номіналом 5 гривень, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 50 копійок), які поміщені до сейф-пакету №WAR1116444; банківські картку «Монобанк», чорного кольору, на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Монобанк», сірого кольору, на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до сейф-пакету № WAR1116443; грошові кошти - купюра номіналом 1 долар, серійний номер В28877601Е, яка поміщена до сейф-пакету № WAR1116445.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що «у провадженні слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000410, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2023 близько 16:00 год., поруч із магазином "Тарас", що по вул. Тернопільській у м. Хмельницькому, працівниками поліції було зупинено гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі розфасовану психотропну речовину Альфа-ПВП, з метою збуту.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 03.02.2023 року, за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 2 ст. 307 КК України.

03.02.2023 року, в ході затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 417,50 гривень: купюру номіналом 100 гривень серійний номер МИ8320594, купюру номіналом 100 гривень серійний номер УФ2521220, купюру номіналом 100 гривень серійний номер АВ4541861, купюру номіналом 100 гривень серійний номер УЛ5521240, монету номіналом 10 гривень, монету номіналом 5 гривень, монету номіналом 1 гривня, монету номіналом 1 гривня, монету номіналом 50 копійок, які поміщені до сейф-пакету №WAR1116444; банківську картку «Монобанк», чорного кольору, на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Монобанк», сірого кольору, на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до сейф-пакету №WAR1116443; грошові кошти: купюру номіналом 1 долар серійний номер В28877601Е, який поміщений до сейф-пакету №WAR1116445.

03.02.2023 старшим слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову, на підставі ст.ст. 98, 100 КПК України, про визнання виявлених та вилучених у ОСОБА_3 документів та грошових коштів речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

04.02.2023 прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 подано слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду клопотання про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.02.2023, що надійшла в Окружну прокуратуру міста Хмельницького 08.02.2023, вказане клопотання повернуто прокурору на доопрацювання.

На даний час недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунуті.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, зміни, втрати чи пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна є те, що тимчасово вилучене у ОСОБА_3 майно є речовим доказом, яке могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вилучені речі можуть бути використані як доказ та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Окрім того, вилучені грошові кошти, на думку органу досудового розслідування, одержані підозрюваним ОСОБА_3 від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин та підлягають конфіскації, шляхом звернення в дохід держави.

Також, необхідність накладення арешту на банківські картки, належні ОСОБА_3 , полягає в тому, що при проведенні подальших слідчих дій є ймовірність встановлення по них руху коштів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Окрім того, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому у випадку засудження судом ОСОБА_3 , за вказаною статтею, вказане майно буде конфісковане.

Перелік і види майна, що належить арештувати належні ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 417,50 гривень: купюра номіналом 100 гривень серійний номер МИ8320594, купюра номіналом 100 гривень серійний номер УФ2521220, купюра номіналом 100 гривень серійний номер АВ4541861, купюра номіналом 100 гривень серійний номер УЛ5521240, монета номіналом 10 гривень, монета номіналом 5 гривень, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 50 копійок, які поміщено до сейф-пакету № WAR1116444; банківську картку «Монобанк», чорного кольору на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Монобанк», сірого кольору на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету № WAR1116443; грошові кошти, купюра номіналом 1 долар серійний номер В28877601Е, який поміщено до сейф-пакету № WAR1116445.

Вказане майно, перебувало у ОСОБА_3 при його затриманні 03.02.2023 поруч із магазином «Тарас», що по вул.Тернопільській, у м.Хмельницькому, під час вчинення останнім кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_3 таким майном під час затримання та проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 виявлено та вилучено вказане майно.

Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести вчинення зазначеного кримінального правопорушення саме ОСОБА_3 , а не іншою особою.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, подальшого огляду, а також проведення експертних досліджень, з метою встановлення суми завданої майнової шкоди.

При цьому, існують обставини щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, належними ОСОБА_3 , оскільки не накладенні ухвалою слідчого судді на вказані речі арешту та відповідно подальше повернення володільцю унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження та відповідно, до визнання неналежними речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

Ураховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучене під час огляду і яке являється речовим доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та може бути використане, як доказ, та мають важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.»

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 , від яких не надходило клопотань про проведення судового засідання за їх участі, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.п.1, 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Зі змісту ч.3 ст.170 КК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак, вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 від 03.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, в ході проведення 03.02.2023 року, в період часу з 18 год. 42 хв. по 19 год. 23 хв., особистого обшуку ОСОБА_3 , при його затриманні, у нього, окрім іншого, було вилучено: грошові кошти в сумі 417,50 гривень: купюра номіналом 100 гривень (серійний номер МИ8320594), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УФ2521220), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер АВ4541861), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УЛ5521240), монета номіналом 10 гривень, монета номіналом 5 гривень, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 50 копійок, які поміщені до сейф-пакету № WAR1116444; банківська картка «Монобанк», чорного кольору, на ім`я ОСОБА_4 , банківська картка «Монобанк», сірого кольору, на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до сейф-пакету № WAR1116443; грошові кошти - купюра номіналом 1 долар (серійний номер В28877601Е), яка поміщена до сейф-пакету № WAR1116445. Вказані речі, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому 03.02.2023 р. постановою слідчого вказані речі було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

04.02.2023 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а отже останній набув статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, а саме на грошові кошти, в сумі 417,50 грн. та 1 долар США, а також на банківські картки, які було визнано речовими доказами та які були вилучені під час проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 , який набув статусу підозрюваного, оскільки 04.02.2023 р. його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, клопотання про арешт підлягає задоволенню.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

А тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке 03.02.2023 р. було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, а саме на належні йому грошові кошти, в сумі 417,50 гривень (купюра номіналом 100 гривень (серійний номер МИ8320594), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УФ2521220), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер АВ4541861), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УЛ5521240), монета номіналом 10 гривень, монета номіналом 5 гривень, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 50 копійок), які поміщені до сейф-пакету №WAR1116444; банківську картку «Монобанк», чорного кольору, на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Монобанк», сірого кольору, на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до сейф-пакету №WAR1116443; грошові кошти - купюру номіналом 1 долар (серійний номер В28877601Е), яка поміщена до сейф-пакету № WAR1116445.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке 03.02.2023 р. було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, а саме на: належні йому грошові кошти, в сумі 417,50 гривень (купюра номіналом 100 гривень (серійний номер МИ8320594), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УФ2521220), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер АВ4541861), купюра номіналом 100 гривень (серійний номер УЛ5521240), монета номіналом 10 гривень, монета номіналом 5 гривень, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 1 гривня, монета номіналом 50 копійок), які поміщені до сейф-пакету № WAR1116444; банківську картку «Монобанк», чорного кольору, на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «Монобанк», сірого кольору, на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до сейф-пакету № WAR1116443; грошові кошти - купюру номіналом 1 долар, серійний номер В28877601Е, яка поміщена до сейф-пакету № WAR1116445.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя