Справа № 487/3825/22
Провадження № 1-кс/487/2589/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мазанка Сімферопольського району Автономна Республіка Крим, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого, який не має визначеного місця проживання, раніше судимого:

- 21.12.2001 року Сімферопольським районним судом АРК за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 19.05.2003 року Сімферопольським районним судом АРК за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 03.09.2005 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 20 днів;

- 13.04.2006 року Сімферопольським районним судом АРК за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.06.2008 умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 24 дні;

- 06.02.2009 року Сімферопольським районним судом АРК за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 04.11.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 17 днів;

- 23.05.2018 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст.147 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнився 28.03.2022.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001402 від 03.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просила про його задоволення.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що його побили та він не мав змоги прийти до слідчого, наміру переховуватися не мав.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001402 від 03.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2022 у денний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить потерплій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_4 виник раптовий, повторний, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, тобто на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 умисно, діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, таємно, шляхом відкриття зламаних внаслідок обстрілу дверей проник до приміщення квартири за вищевказаною адресою звідки викрав:бідон алюмінієвий, об`ємом 35 літрів, вартістю 406, 67 гривень, комплект конфорок для газової плити «Гефест 3200-06 К-33», вартістю 621,25 гривень, трубний ключ червоного кольору, турбінку жовтого кольору, турбінку синього кольору, дві кувалди, молоток, які матеріальної цінності для потерпілої не мають.

Після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для оточуючих, вийшов з приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1 027, 92 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2022 року у денний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_4 виник раптовий, повторний, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, тобто на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 умисно, діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, таємно, шляхом вільного доступу проник до приміщення квартири за вищевказаною адресою, звідки викрав пилосос марки «FIRST Austria 220 W», вартістю 612,25 гривень.

Після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для оточуючих, вийшов з приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 612,25 гривень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими матеріали кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР за № 0001402 від 03.10.2022 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2022, протоколом огляду місця події від 04.10.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , від 03.10.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 01.11.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2022, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2022, протоколом огляду місця події від 05.11.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ,від 05.11.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 08.11.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.11.2022, вимогою до УІАЗ від 05.11.2022, повідомленням про підозру від 23.11.2022.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі. Так, підозрюваний ОСОБА_4 знаючи тяжкість покарання у разі доведення його вини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тобто органу досудового розслідування невідоме його постійне та стабільне джерело доходів, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність так як у нього, враховуючи його особистість, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для скоєння нових злочинів, в тому числі майнового характеру.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, неодружений, офіційно не працює, не зареєстрований, який не має визначеного місця проживання.

Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 20.01.2023 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 20.01.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 ОСОБА_11