Справа № 462/4835/22
провадження 1-кс/462/451/23
У Х В А Л А

07 березня 2023 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000306 від 29.10.2021, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановила:

Слідча СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , які вилучені 03.03.2023 в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що в ході проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000306 від 29.10.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України, встановлено, що 20.01.2023 перебуваючи по вул. Виговського, 21, у м. Львові ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 зіп пакет з невідомою речовиною зі слів «РVР». Вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 14.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. 03.03.2023 прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000181 та №000306 та присвоєно основний номер №000306 від 29.10.2021. 03.03.2023 слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_5 . Під час затримання ОСОБА_5 проведено його обшук, під час якого ОСОБА_5 , добровільно видав свій мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківську карту № НОМЕР_2 . Вищевказані речі вилучені 03.03.2023 під час обшуку затриманого ОСОБА_5 та визнано речовими доказами, про що винесено постанову.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду' права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просить задоволити подане клопотання.

Слідча та прокурор в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, однак просять проводити розгляд клопотання за їх відсутності та за відсутності володільця вилученого майна, клопотання підтримують в повному обсязі та просять таке задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду даного клопотання слідчою суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя виходила з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження встановлено, що 14.02.2023 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0000306).

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.03.2023 вбачається, що в ході проведення обшуку ОСОБА_5 останній добровільно надав свій мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 .

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно постанови про визнання речових доказів від 03.03.2023 мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 визнано речовими доказами в кримінальному провадженню №0000306 від 29.10.2021 та передано в камеру зберігання ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказані мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківська карта «ПриватБанку» № НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває, тому суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчої з метою збереження вказаних речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України слідча суддя, -

постановила:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Хіaomi» іmеі НОМЕР_1 та банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , які вилучені 03.03.2023 в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчою, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1