Справа № 393/568/22
пров. 1-кп/393/46/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новгородка, в режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 11.07.2022р., відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , військовослужбовця, місце служби військова частина НОМЕР_1 , посада гранатометник-регулювальник 2 дорожньо-комендантського відділення 2 дорожньо-комендантського взводу 1 дорожньо-комендантської роти, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.405 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді гранатометника-регулювальника 2 дорожньо-комендантського відділення 2 дорожньо-комендантського взводу 1 дорожньо-комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні ''солдат'', 11.07.2022р., близько 18:30 год., перебуваючи на четвертому пості адміністративної будівлі за місцем тимчасової дислокації вказаної військової частини, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом в порушення вимог ст.ст.9, 11, 32, 49, 50, 127, 128 Закону України ''Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України'', ст.ст. 1-4 Закону України ''Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України'' та ст.ст.3, 65, 68 Конституції України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно посягаючи на встановлений порядок несення військової служби у військових формуваннях України, усвідомлюючи, що головний сержант 3 дорожньо-комендантського взводу 1 дорожньо- комендантської ротивійськової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_6 за своїм військовим званням є для нього начальником та перебуває при виконанні обов`язків з військової служби, діючи з мотивів невдоволення його законною службовою вимогливістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс молодшому сержанту ОСОБА_6 мисливським ножем загального призначення, що відноситься до клинкової холодної зброї промислового виготовлення, виробництва ''Columbia'', який тримав у правій руці, один удар по внутрішній поверхні лівої гомілки. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілому ушкодження задньої великогомілкової артерії, великогомілкового нерву та підшкірних і глибоких вен лівої гомілки, що відноситься до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді гранатометника-регулювальника 2 дорожньо-комендантського відділення 2 дорожньо-комендантського взводу 1 дорожньо-комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні ''солдат'', у невстановлений період часу та у невстановленому місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу всупереч вимог ст.178 ЦК України, постанови Верховної Ради України ''Про право власності на окремі види майна'' від 17.06.1992р., Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992р., Інструкції ''Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів'', затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998р., вимог ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Конституції України, незаконно придбав ніж, який являється мисливським ножем загального призначення, що відноситься до клинкової холодної зброї, промислового виготовлення, виробництва фірми ''Columbia'', який без передбаченого законом дозволу незаконно носив при собі до моменту нанесення тілесних ушкоджень головному сержанту 3 дорожньо-комендантського взводу 1 дорожньо-комендантської ротивійськової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_6 , тобто близько 18:30 год. 11.07.2022р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів визнав повністю та надав показання, що він є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . 11.07.2022р. близько 18:30 год. він вживав спиртні напої, а потім почалася сварка з потерпілим ОСОБА_6 , який був для нього начальником. Під час сварки він витягнув ніж, який купив для власних потреб за 3-4 місяці до цього, та наніс потерпілому один удар в нижню частину ноги. У скоєному щиро розкаюється. Крім цього, зазначив, що він 24.02.2022р., тобто з моменту введення воєнного стану в Україні, добровільно з`явився до військомату та пішов служити до Збройних Сил України. На даний час він бажає продовжувати військову службу.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає, а також дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, витрат, пов`язаних із залученням експерта та заходів забезпечення кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема по справах ''Ірландія проти Сполученого Королівства'' від 18.01.1978р., ''Коробов проти України'' від 21.10.2011р. вказано, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини ''поза розумним сумнівом'', така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч.2 ст.263 КК України, так як він скоїв носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч.4 ст.405 КК України заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненому із застосуванням зброї в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого у вчинені даних злочинів доведена в судовому засіданні ''поза розумним сумнівом'' та випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений скоїв нетяжкий та тяжкий злочин, згідно ст.12 КК України, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину, проходить військову службу в умовах воєнного стану, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України суд визнає - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009р., в якому суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, обставини справи та матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання за кожний злочин окремо, а саме - за ч.2 ст.263, ч.4 ст.405 КК України у виді позбавлення волі, а потім за правилами ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, враховуючи обставини справи та те, що обвинувачений вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, то суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст.75 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, передбаченим ст.75 КК України, суд також приймає до уваги, що з 24.02.2022р. згідно Закону України ''Про правовий режим воєнного стану'' указом Президента України № 64/2022 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, термін якого продовжено до 19.02.2023р.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Обвинувачений є військовослужбовцем та проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах воєнного стану і має намір продовження проходження військової служби з метою подолання військової агресії російської федерації на території України, про що він зазначив у судовому засіданні.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром, на думку суду, відповідатиме ступеню тяжкості вчинених злочинів, є справедливим, а також необхіднім та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений в постанові від 30 червня 2022 року по справі № 755/9016/19, провадження № 51-605 км 20.

Суд також зазначає, що статтею 69 КК України передбачено, зокрема, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, судом визнано лише одну обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття. Обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, судом не встановлено.

Окрім цього, судом визнано обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Обвинувачений утримується в ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' з 12.07.2022р., так як ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022р. до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалами суду неодноразово продовжувався.

З урахуванням викладеного, на підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.07.2022р. по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови не заявлено.

Витрати по справі, пов`язані із залученням експерта, складають 29001,13 грн. (висновок експерта № СЕ-19/102-22/13686-БД - 22169,63 грн., висновок експерта № СЕ-19/102-22/15850-БД - 6076,38 грн., судова експертиза зброї - 755,12 грн.), які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022р., на предмет, схожий на штик-ніж, лезо якого чорного кольору та рукоятка коричневого кольору приблизно 30 см, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 14 см під №3, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 7 см під №4 необхідно скасувати після вступу даного вироку в законну силу.

Речові докази предмет схожий на кобуру від ножа чорного кольору приблизно 30 см, предмет схожий на штик-ніж лезо якого чорного кольору та рукоятка коричневого кольору приблизно 30 см, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 14 см під №3, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 7 см під №4 - необхідно знищити.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого до вступу даного вироку в законну силу, суд враховує положення ч.8 ст.176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п.5 ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: тримання під вартою.

За таких підстав, суд, враховуючи положення ч.8 ст.176 КПК України, а також обставини справи, вважає, що обвинуваченому необхідно залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.366-368, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.405 КК України, і призначити йому покарання:

-по ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

-по ч.4 ст.405 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.07.2022р. по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку звільнення - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 30.01.2023 року.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 29001,13 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022р., на предмет, схожий на штик-ніж, лезо якого чорного кольору та рукоятка коричневого кольору приблизно 30 см, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 14 см під №3, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 7 см під №4 - скасувати після вступу даного вироку в законну силу.

Речові докази предмет схожий на кобуру від ножа чорного кольору приблизно 30 см, предмет схожий на штик-ніж лезо якого чорного кольору та рукоятка коричневого кольору приблизно 30 см, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 14 см під №3, зразок плями бурого кольору, розміром приблизно 7 см під №4 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченому, захиснику-адвокату, прокурору, потерпілому, а також ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор''.

Суддя ОСОБА_1