Справа 679/199/21
№ 1-кп/688/14/22
Вирок

Іменем України

12 грудня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого у ФОП ОСОБА_11 , неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого у ФОП ОСОБА_11 , неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.

01 червня 2020 року близько 02 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки умисно спричинили тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за таких обставин. Так, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком руки в обличчя зліва, від чого потерпілий відійшов в правий бік, де ОСОБА_7 продовжуючи свої дії двічі вдарив потерпілого в обличчя, від чого той впав на землю, де ОСОБА_7 наніс йому ще декілька ударів ногами в грудну клітку, внаслідок чого заподіяв потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та забою грудної клітки з гематомами на поверхні шкіри, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого ОСОБА_12 , перебуваючи на асфальто-бетонному покритті, втратив свідомість.

В цей же час, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_13 один удар кулаком лівої руки в обличчя, розмахуючи руками та ногами в бік потерпілого, який в свою чергу, з метою уникнення отримання травм відходив назад та дійшовши до місця, яке знаходиться між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , від удару впав на ґрунтове покриття. В подальшому ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів руками та ногами по голові, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного мозку, осаднення з підшкірною гематомою та осадненням в ділянці лобу справа, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодженнянебезпечного для життя в момент заподіяння, а також закритого перелому лівої велико- та малогомілкової кісток, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я, синця лівої бокової поверхні спинки носа, синця 4-го пальця правої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від яких ОСОБА_13 , перебуваючи у положенні лежачи на ґрунтовому покритті, втратив свідомість.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ); а ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння (за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 ).

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не визнав. Суду дав показання, що ввечері 31.05.2020 перебував в гостях у свого друга ОСОБА_7 та пізніше вони вирішили прогулятися. Він, ОСОБА_7 та його дівчина ОСОБА_14 зайшли в «АТБ-маркет», де придбали чипси. Біля маркету зустріли знайомого, який повідомив їм, що двоє п?яних біля маркету чіпляються до дівчат. Потім вони пішли на трибуни стадіону, де трохи побули, але їх вигнав охоронець. Коли поверталися додому, біля 2 години проходили між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 та за 50 м від себе почули на їх адресу нецензурну лайку. Коли підійшли ближче до алеї біля будинку №18, то побачили двох п?яних чоловіків, які справляли природню потребу неподалік під?їзду та один з них безпричинно сказав до них: «О, бидло йде!». Ці чоловіки вийшли їм назустріч, перегородивши дорогу з обох боків,та ОСОБА_7 запитав чому вони їх обзивають. ОСОБА_13 відразу став у бойову стійку, а ОСОБА_12 взяв його за верхній одяг, але він відштовхнув його руку. ОСОБА_13 їм погрожував, а ОСОБА_12 йшов на ОСОБА_7 , який просив тримати дистанцію, виставивши руку. Потім ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_7 з проханням потиснути руку на знак примирення, але коли вони потиснули руки, ОСОБА_15 кулаком лівої руки вдарив ОСОБА_7 . ОСОБА_16 почала кричати, щоб вони їх не чіпляли, пригрозила, що буде для поліції знімати відео на мобільний телефон. Тоді ОСОБА_12 , перебуваючи на парковці, лівою рукою підняв ОСОБА_16 за верхній одяг і мав намір її вдарити. Щоб захистити ОСОБА_14 , він правою рукою потягнув ОСОБА_12 до себе та лівою рукою вдарив його в підборіддя, від чого потерпілий присів. Далі він пішов в бік ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 йшов позаду нього, ОСОБА_7 попередив його про це і вони помінялися місцями. ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_12 і той впав на лівий лікоть, а ОСОБА_13 двічі вдарив його, але він ухилився від ударів та у відповідь наніс йому один удар кулаком лівої руки в підборіддя. Від цього удару ОСОБА_13 впав в траву і ліг. Потім до нього підійшли ОСОБА_7 з ОСОБА_16 та вони пішли додому до ОСОБА_17 . Зазначив, що всього завдав потерпілим по одному удару кулаком, ногами їх не бив, та не бачив, щоб ОСОБА_13 бив ОСОБА_7 . Разом з ОСОБА_7 нікого не бив, такої домовленості з ним не мав. Бачив як ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_7 , а той захищався та відходив назад. Потерпілі свідомості не втрачали, ОСОБА_12 не міг піднятися через стан сильного алкогольного сп?яніння, а ОСОБА_13 встав і погрожував їм вслід, коли вони уходили. Будь-яких речей та грошових коштів у потерпілихвони не бачили та не брали, наміру такого не мали. Вони не нападали на потерпілих, а навпаки оборонялися від їх дій. До події вони уваги на них не звертали. Бійка тривала 2-3 хвилини, її спровокували потерпілі, крові в потерпілих він не бачив, ОСОБА_13 першим вдарив ОСОБА_7 , ОСОБА_13 не падав на асфальт. Після бійки бачив у ОСОБА_7 невелике почервоніння на руках та обличчі. Цивільний позов потерпілих не визнав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не визнав. Суду дав показання, що 31.05.2020 запросив до себе додому свого другу ОСОБА_6 та ввечері вони разом з ОСОБА_14 пішли в АТБ, де купили чипси. Біля маркету зустріли знайомого, який повідомив їм, що двоє п?яних чоловіків чіпляються до дівчат. Потім вони пішли на трибуни стадіону, де трохи побули, але їх вигнав охоронець. Біля 2 години вони йшли проводжати ОСОБА_6 до бабусі, яка проживає по АДРЕСА_4 . Біля другого під?їзду будинку АДРЕСА_3 почули крики та нецензурну лайку, побачили двох п?яних чоловіків, які справляли потребу біля будинку. ОСОБА_12 назвав їх "бидлом" та сказав йому: «Йди сюди, малий! Що ти тут забув? Чого ти тут лазиш?», а ОСОБА_13 встав за ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_12 поклав руку йому на плече та близько підійшов. Він попросив його відійти та тримати дистанцію. Таїсія теж просила, щоб вони не чіплялися до них. Потім ОСОБА_13 попросив його відійти в сторону, щоб потиснути руки для примирення. Вони з середини алеї перейшли на початок алеї в бік парковки, де потиснули руки, і в цей момент ОСОБА_13 вдарив його кулаком лівої руки в обличчя, але він ухилився від удару, отримавши дотичний удар в потилицю і праве плече. Після цього ОСОБА_13 відскочив, прийняв бійцівську позу та почав наносити йому удари, але він ставив блоки руками, захищаючись від ударів, а тому удари приходилися по ліктях та відходив назад. Він теж у відповідь наніс декілька ударів, але не попав, а потім почув крики своєї дівчини ОСОБА_16 , яка просила відпустити її та не чіпати. В цей момент ОСОБА_13 побіг у тому напрямку, де знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_6 з ОСОБА_16 - на парковку. ОСОБА_6 стояв до нього спиною, а ОСОБА_12 сидів боком до нього, ОСОБА_16 стояла поряд. ОСОБА_13 біг на ОСОБА_6 та вдарив його по спині чи руках, ОСОБА_6 розвернувся та почав захищатися від ударів ОСОБА_13 . Коли він підійшов, ОСОБА_12 піднявся та почав наносити йому удари правою рукою в голову, але він від ударів ухилився. Він витягнув ліву руку та відходив назад на парковку. Коли вони з ОСОБА_12 опинилися на парковці, ОСОБА_13 з ОСОБА_6 були вже біля алеї. ОСОБА_12 наніс йому удар по руках, він у відповідь вдарив ОСОБА_12 2-3 рази по тулубу, кулаком лівої руки в підборіддя і він впав. На землі ОСОБА_12 схопив його за ліву ногу і хотів повалити, на що він вдарив його ногою по руці, щоб він відпустив його. ОСОБА_12 лежав на боці та не міг піднятися, бо був п?яний. Після цього він побачив ОСОБА_13 , який лежав на спині з піджатими ногами в кущах з правого боку, та погрожував їм розправою. Коли вони уходили ОСОБА_13 сів,намагався встати. Зазначив, що ОСОБА_13 жодного удару він не наносив та разом з ОСОБА_6 його не бив. Визнав цивільний позов ОСОБА_12 , просив стягнути шкоду на розсуд суду. Цивільний позов ОСОБА_13 не визнав.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який дав суду показання, що 31.05.2020 разом з ОСОБА_12 перебував у відрядженні в м. Нетішин з приводу робочих питань від ТОВ «Менеджмент Енерго». Він є віце-президентом адвокатського об?єднання «Всеукраїнська асоціація адвокатів», за сумісництвом директор ТОВ «Українська юридина компанія права». Приїхали у місто близько 17 години. Наступного дня в них була запланована зустріч на АЕС. Ввечері вони відпочивали у друзів в с. Старий Кривин, де розпивали спиртні напої. Того ж вечора повернулися на автомобілі до Нетішина, де винаймали квартиру. Їх підвіз знайомий ОСОБА_18 . Автомобіль припаркували по вул. Михайлова неподалік будинку, де винаймали квартиру. Забравши з автомобіля грошові кошти, які їм виділялися на відрядження у розмірі 8500 грн, близько 23 години вирішили зайти в «АТБ», щоб купити продуктів харчування. Гроші ОСОБА_12 поклав у зовнішню кишеню спортивної куртки. Був одягнутий в сірий спортивний костюм та кросівки. В магазин їх не пустили, бо в них не було захисної маски. Біля АТБ на сходах знайомий ОСОБА_19 їх пригостив пивом. Вони розпивали пиво та до 1 години ночі спілкувалися з різними людьми. Коли поверталися на квартиру, то захотіли в туалет. Справляли природні потреби неподалік під?їзду по АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 лівіше біля кущів, а він трохи далі, правіше. В процесі справляння природних потреб, він почув галас, повернувся, побачив, що ОСОБА_12 отримав удар і падає на землю. На ОСОБА_12 напав ОСОБА_7 та він бачив як ОСОБА_12 впав на коліна, а ОСОБА_7 бив його ногами по тулубу, шиї, голові. Він хотів підбігти йому допомогти, проте до нього підбіг ОСОБА_6 , відштовхнув його та почав наносити численні удари кулаками в обличчя - ніс, підборіддя, від цих ударів він відходив назад, оборонявся руками, намагався вдарити рукою Потім підбіг ОСОБА_7 та вдарив його по нижній частині лівої ноги. Від цього удару він впав на спину, відчув різку біль в нозі, кричав, що болить нога, що поламаний, просив припинити його бити, не міг встати. ОСОБА_16 теж кричала, що вистачить. Коли лежав на землі в кущах, то відчував, що його били двоє з обох боків ногами по голові, верхній частині тулубу, було близько 5-10 ударів, на голові залишився слід від підошви взуття, він закривав голову руками. Чув, як жінка з вікна будинку крикнула досить та, що викличе поліцію. Він втрачав свідомість.Коли прийшов до тями, був дезорієнтований, вже нікого не було. Телефон валявся в кущах, він піднявся та пострибав на правій нозі в сторону автомобіля. Дійшов до магазину «Наш край», звідти подзвонив ОСОБА_12 . По телефону відповіли хлопці, які були біля ОСОБА_12 . Після цього вони знайшли його, викликали швидку, після цього приїхав ОСОБА_20 , який допоміг його транспортувати до лікарні, де наклали гіпс на ногу. Зауважив, що удари були дуже сильні, з ярістю. На його прохання: «Хлопці, досить!», ОСОБА_7 відповів: «Ні, тобі не досить!» і продовжував наносити удари, поки він не втратив свідомість. Зі слів ОСОБА_12 зранку дізнався, що пропали кошти в сумі 8500 грн.Він не бачив хто і коли забрав гроші. Годинник, телефон та ключі від автомобіля не забрали. Обвинувачених до події взагалі не бачив. Аналізуючи відео з камерспостереження АТБ компанія Вишні, ОСОБА_17 , ОСОБА_21 неодноразово дивилася на них. Того вечора випив близько 3-л пива, був у легкому стані алкогольного сп?яніння, все пам?ятав. ОСОБА_12 був п?яніший від нього, хитався, спотикався.Були моменти, коли на незначний час ОСОБА_12 не був в його полі зору. Після цього, його транспортували до Києва, де надавали медичну допомогу. 02.06.2020 його повезли до лікарні на Багатославській, 3 в м. Київ, де лікар невропатолог сказав, що в нього перелом черепа. Він викликав швидку "Оксфордмедікал", яка відправила його до лікарні, де йому зробили КТ-дослідження, яким підтверджено перелом скроневої кістки. Потім поїхав до обласної клінічної лікарні, де нейрохірург зробив повторне КТ, яке підтвердило перелом скроневої кістки та необхідність швидкого лікування. Приблизно місяць стаціонарно лікувався у Васильківській лікарні. Спочатку лікували голову, провели операцію на нозі - поставили титанову пластину. Після цього був період реабілітації, де він пересувався на милицях, не працював. Постійно звертається до невропатолога, має підвищений тиск. Внаслідок стресу захворів на аутоімунний тиреоїдит. Лікар зробив висновок, що він не може займатися спортом 1 рік. Цивільний позов підтримав в повному обсязі;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який суду показав, що 31.05.2020 разом з ОСОБА_13 перебував у відрядженні в м. Нетішин. Наступного дня в них була запланована зустріч на АЕС. Ввечері вони відпочивали у друзів в с. Старий Кривин, де розпивали спиртні напої. Того ж вечора повернулися на автомобілі до Нетішина, де винаймали квартиру. Їх підвіз знайомий ОСОБА_18 . Забравши з автомобіля грошові кошти, які їм виділялися на відрядження у розмірі 8500 грн купюрами по 500 грн, близько 23 години вирішили зайти в «АТБ», щоб купити продуктів харчування. Гроші він поклав в праву кишеню спортивної куртки, яка весь час була на замку. В магазин їх не пустили, бо в них не було захисної маски. Біля АТБ декілька годин вони розпивали пиво та спілкувалися з різними людьми. Був у стані алкогольного сп`яніння, бо того вечора пив вино та пиво. Коли поверталися до автомобіля, щоб забрати речі та йти на квартиру, то захотіли в туалет. Справляв природню потребу біля кущів у під??їзду. На лавці біля цього під`їзду сидів ОСОБА_6 з дівчиною. Коли він був біля кущів, хтось наніс йому удар в ліву частину голови. Припускає, що це був ОСОБА_7 , який перебував позаду нього. Від цього удару він відійшов назад та впав на коліна, коли хотів встати, то ОСОБА_7 не давав йому піднятися та наніс йому декілька ударів в обличчя та верхню частину тулуба. В цей момент він бачив, як ОСОБА_6 махав руками щодо ОСОБА_13 і як ОСОБА_7 побіг до ОСОБА_13 , де був ОСОБА_6 . Далі він втратив свідомість. Опам`ятався у відділенні поліції, зранку виявив відсутність грошей в сумі 8500 грн та мобільного телефону "Apple", який знаходився в лівій кишені штанів. В правій кишені залишився айкос та сигарети до нього, золоті прикраси теж лишилися. Заперечив можливість втрати грошових коштів, оскільки протягом вечора кишені були застебнуті на замок. Не бачив, хто і коли забрав гроші та телефон. В поліції він перебував до ранку, де дізнався, що ОСОБА_13 в лікарні. Коли зранку прибув до лікарні, то бачив там ОСОБА_13 із загіпсованою ногою, тілесними ушкодженнями на обличчі, бачив відтиск підошви взуття на лобі.Телефон йому повернув ОСОБА_13 та сказав, що його віддали хлопці, які викликали йому швидку допомогу, які є свідками у даній справі. 3.06.2020 звернувся у лікарню, оскільки погіршився стан здоров?я, боліла голова, гематоми на обличчі та грудній клітині. З 03.06. по 15.06.2020 перебував на стаціонарному лікуванні. Був місяць на лікарняному, також протягом місяця носив жорсткий комірець на шиї. Цивільний позов підтримав в повному обсязі;

- показаннями свідка ОСОБА_22 лише в тій частині, що вона протягом 5 років проживає з ОСОБА_7 31.05.2020 до них в гості прийшов ОСОБА_6 , з яким вони давно не бачилися. Біля 24 години вони купили чипси в АТБ та пішли на стадіон, де біля 2 години їх вигнав охоронець. Проводжаючи ОСОБА_6 до його бабусі, яка проживає по АДРЕСА_4 , вони йшли через двір по АДРЕСА_3 і почули, що з-за кущів хтось сказав, що йде бидло. З кущів вийшли двоє п?яних чоловіків. ОСОБА_12 виставляв руки, махав руками, щоб битися, питав чи не знають вони його, обзивав їх, нецензурно лаявся. Бачила, як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_12 кулаком в обличчя збоку і той присів. Коли це побачив ОСОБА_13 , то побіг до них, а ОСОБА_12 в свою чергу пішов на ОСОБА_7 . Бачила, як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_12 кулаком в обличчя, від чого той впав на асфальт біля парковки. ОСОБА_13 з ОСОБА_6 відійшли біля кущів алеї, що там було, і як ОСОБА_6 бив ОСОБА_13 вона не бачила, бо перебувала поряд з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Кричала, просила припинити бійку. Під кінець конфлікту жінка з балкону кричала, що викличе поліцію, після чого вони втрьох пішли додому;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , яка дала суду показання, що проживає по АДРЕСА_3 . Вночі, близько 2 години вона прокинулася від автомобільної сигналізації в дворі будинку. Також вона почула жіночий крик і виглянула у вікно з 8 поверху. Побачила, що в чужому автомобілі спрацювала сигналізація та рух людей на освітленій ліхтарем парковці. Перед будинком на площадці біля другого під?їзду побачила двох людей, один з них був у світлих спортивних штанах, він стояв в бойовій стійці. Ці хлопці швидко перемістилися в ліву сторону та зникли з її поля зору. Ще двоє людей залишилися на площадці і частково перемістилися на середину площадки. Бачила, як один чоловік у світлому спортивному одязі бив іншого чоловіка крупної статури в темному одязі, а жінка кричала: «не бий!». Жінку вона чула весь час бійки, але не бачила. Бачила, як чоловік бив іншого ногами по тулубу, той падав та піднімався, потім бачила удари ногами по голові, шиї, після яких чоловік впав і більше не піднімався. Зліва вона теж чула шум і крики, але нічого не бачила. Після цього нападник швидко пішов в бік тих, які відійшли ліворуч і все затихло. Після побаченого, коли вже не було звуків та криків, вона викликала поліцію. В цей час бачила, що з правої сторони до потерпілого, який не рухався, підійшов хлопець худорлявої статури в куртці з капюшоном і підняв його руку, яка безвольно опустилася на асфальт. Бачила, як цей хлопець з кишені штанів потерпілого дістав мобільний телефон, увімкнув його, бо вона побачила як засвітився екран телефону. Він поклав цей телефон собі в кишеню і пішов туди, звідки прийшов. Зазначила, що всю подію безперервно вона не спостерігала, бо відходила за телефоном та виглянула у вікно лише після криків жінки. Коли побачила, що потерпілий біля парковки не рухається, викликала швидку допомогу. Вказані показання свідка підтверджуються рапортом старшого інспектора Нетішинського ВнП Славутського ВП від 01.06.2020 за №2064 про виклик поліції до ОСОБА_12 ; повідомленням КНП «Хмельницький обласний центр ЕМД» від 23.11.2020 про виклик швидкої допомоги до ОСОБА_12 о 2 год. 06 хв. 01.06.2020 з відповідним аудіозаписом виклику;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який дав суду показання, що проживає в м. Нетішин та знайомий з ОСОБА_12 більше 30 років. Ввечері 31.05.2020 підвіз ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з с. Старий Кривин,де вони відпочивали з друзями до м. Нетішина. Припаркував автомобіль ОСОБА_13 в дворі будинку, де вони винаймали квартиру і попросив їх забрати цінні речі. ОСОБА_12 сидів біля нього на пасажирському сидінні, дістав з барсетки гроші, порахував, сказав ОСОБА_13 , що в них залишилося 8500 грн і поклав їх в праву кишеню. Близько 24 години він пішов додому, а потерпілі пішли до АТБ. Біля 3 години ночі йому зателефонував ОСОБА_13 і сказав, що їх побили, що він перебуває в центрі міста. Хлопці, які були біля нього пояснили йому, що ОСОБА_13 перебуває біля універмагу. Коли він приїхав туди, там вже була швидка допомога. ОСОБА_13 сказав, що його побили, внаслідок чого він впав та підвернув ногу. Сказав, що він не знає де ОСОБА_12 , перебував в шоковому стані. Він віддав йому свій мобільний телефон та мобільний ОСОБА_12 . ОСОБА_13 госпіталізували, а він з хлопцями, які були з ОСОБА_13 повернувся на місце події, щоб знайти ОСОБА_12 . Хлопці розповіли, що бачили, як потерпілих били двоє, що ОСОБА_12 бачили біля парковки. Там же він побачив калюжу крові, але нікого не було. Тоді він поїхав до ОСОБА_13 в лікарню, де останньому наклали гіпс на ногу. ОСОБА_12 перебував у поліції, він поїхав туди та забрав його. На обличчях потерпілих буди синці, ссадна, бачив на лобі в ОСОБА_13 слід від підошви взуття. ОСОБА_13 сказав, що ті хлопці, які бачили бійку повернули йому телефон ОСОБА_12 та вони спостерігали за бійкою на відстані 50 м, бачили як ОСОБА_13 кульгав в бік центру міста та пішли його шукати. ОСОБА_13 сказав йому, що впав від удару та підвернув ногу. Ввечері 01.06.2020 потерпілі повернулися до Києва;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка дала суду показання, що працює фельдшером екстреної медичної допомоги в м. Нетішин. В червні 2020 року, вночі під час чергування на службовий планшет надійшов виклик про травму по АДРЕСА_3 . Коли швидка допомога прибула на місце, то працівники поліції вже там перебували, потерпілий повної статури, близько 45 років стояв біля під?їзду, перебував в алкогольному сп`янінні.Оглядала потерпілого з садном на обличчі, були скарги на біль в ділянці вуха та його госпіталізували. Потерпілий пояснив, що приїхав в Нетішин по роботі, по вул. Михайлова його побили двоє хлопців;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який дав суду показання, що проживає в м. Нетішин, познайомився з ОСОБА_13 в той день, коли трапилася подія. ОСОБА_12 з ОСОБА_13 та інші спільні друзі відпочивали на його дачі в с. С.Кривин. Вони були у нього в гостях до 23 години. Потім випадково біля 24 години він знову зустрівся з ними біля АТБ, де пригостив їх пивом. Біля АТБ вони спілкувалися з різними людьми, пили пиво, конфліктів не було. ОСОБА_26 був вдягнутий у чорний фірмовий спортивний костюм;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який дав суду показання, що проживає в м. Нетішин. Вночі перебував біля під?їзду по АДРЕСА_5 разом з братами Гук, які проживають у цьому будинку. У дворі почув чоловічі голоси, крики та сварку. Від того місця перебував на відстані близько 100 м, детально бійки не бачив, оскільки йому заважав дитячий майданчик. Туди пішов дивитися ОСОБА_28 , який повернувся і сказав, що була бійка. Коли вони підійшли туди втрьох, то побачили, що біля перукарні на асфальті напроти під?їзду лежить старший чоловік без свідомості, в чорному спортивному костюмі. Гук ОСОБА_29 повідомив, що знайшов в кущах мобільний телефон Айфон, пізніше на цей телефон подзвонив інший потерпілий та сказав, що в нього зламана нога, що він не знає де знаходиться, що лежить в калюжі та не може піднятися. Малоймовірно, що ОСОБА_28 віддав би телефон, бо має судимості за крадіжки і не говорив про нього, поки не поступив дзвінок. Вони пішли шукати іншого потерпілого та повернули йому телефон, який знайшов ОСОБА_28 . Також він викликав швидку допомогу для другого потерпілого. Коли вони були з ОСОБА_13 , до них на автомобілі «Тойота» під?їхав знайомий потерпілого, якому потерпілий віддав ОСОБА_30 . Цей знайомий був іншої національності та просив їх поїхати з ним та пошукати барсетку з всіма документами та грошима, яку потерпілий загубив біля АТБ. Вони шукали цю барсетку від АТБ до вул. Михайлова, де сталася подія, але не знайшли;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_31 , який в присутності законного представника ОСОБА_32 , в режимі відеоконференції з Кременчуцької виховної колонії, дав суду показання, що проживає в АДРЕСА_5 . Близько 2 години ночі він перебував у дворі свого будинку разом з братом ОСОБА_33 та другом ОСОБА_34 . На парковці, яка освітлювалася ліхтарем, бачив бійку, як чоловік в червоній куртці та чорних штанах бив кулаком іншого чоловіка в чорному одязі повної статури в голову, і потерпілий впав на коліна, потім бачив ще один удар ногою в голову, від якого потерпілий впав. Після цього хлопець з дівчиною швидко пішли. Ніхто з них не нахилявся до потерпілого. Іншого нападника бачив, але детально не розглядів, бо він був біля кущів, де відбувався якийсь рух. Коли двоє хлопців та дівчина швидко втекли, він підійшов до потерпілого, він був без свідомості, була рана на голові, йшла кров. Коли потерпілий прийшов до тями, він посадив його на лавку, пізніше його забрала швидка допомога. Бачив як з кущів вийшов чоловік та на одній нозі пострибав в напрямку школи №1. Зазначив, що злівої кишені лежачого потерпілого виглядав мобільний телефон, він взяв його, та пізніше на нього зателефонував потерпілий з криками, що у нього зламана нога та не міг пояснити, де він перебуває. Потім вони з братом та другом знайшли другого потерпілого біля універмагу, він був високого зросту, біля 30 років, у світлому одязі. Вонивикликали йому швидку допомогу та віддали знайдений ОСОБА_30 для знайомого потерпілого. З цим знайомим повернулися на місце події. Зазначив, що продемонстроване ним під час слідчого експерименту відповідає дійсності;

- показаннями свідка ОСОБА_35 , який дав суду показання, що проживає в АДРЕСА_5 . Вночі він перебував у дворі свого будинку разом з братом ОСОБА_29 та другом ОСОБА_34 , поверталися додому з АТБ. Біля будинку №18 була бійка чоловіків, жінка кричала: «не треба!». Вони перебували біля будинку АДРЕСА_6 , початку бійки не бачили. Бачив, як чоловік в червоній куртці бив п?яного чоловіка, який ледь тримався на ногах. Спочатку був удар руками по голові і він впав, потім він піднявся і той ще раз його вдарив, після чого чоловік впав та втратив свідомість.Біля кущів знаходився чоловік в чорному одязі, який бив ногами когось у кущах. Криків з кущів він не чув. Потім бачив як чоловік з кущів, якого вони відразу не побачили, попрямував в тому ж напрямку, кудишвидко пішли троє. Коли бійка припинилася, його брат ОСОБА_29 підійшов туди. Бачив у потерпілого кров на обличчі, побиті пальці на руках. Біля нього лежав мобільний телефон, який підняв його брат та показав його пізніше, коли вони відійшли до іншого будинку. На цей телефон через деякий час подзвонив інший потерпілий і просив допомоги, щоб вони знайшли його. Вони знайшли його на дорозі біля універмагу, він був на колінах та розповів їм, що йому зламали ногу. Видимих тілесних ушкоджень він не бачив у нього, потерпілий скаржився, що не міг стати на ногу та боліли пальці на руках. На місце приїхав знайомийпотерпілого та швидка допомога. Айфон потерпілого вони віддали для знайомого потерпілого. Обоє потерпілих питали про барсетку з грошима та документами. З цим знайомим повернулися на місце події, де він щось шукав біля під?їзду;

- даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_27 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 24.11.2020, під час якого свідок вказав на місце бійки - двір будинку АДРЕСА_7 ; продемонстрував механізм заподіяння обвинуваченими почергово тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , а також вказав на те, що потерпілого, який перебував в кущах бив ногами лише один з обвинувачених, який був у чорному одязі. Також вказав, що допомагав знайомому потерпілого шукати біля АТБ сумку, яку загубив потерпілий, а також в кущах вони знайшли ключі від автомобіля;

- даними протоколу слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_31 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 04.12.2020, під час якого свідок, в присутності законного представника та представника органу опіки, вказав на місце бійки - двір будинку АДРЕСА_7 ; продемонстрував механізм заподіяння чоловіком у червоній куртці ударів ОСОБА_12 , а саме двох ударів в голову, та одного удару ногою в голову, від якого потерпілий впав та втратив свідомість; вказав, як в цей час інший хлопець стояв біля кущів та завдав 2-3 удари ногою по іншому чоловіку, який лежав в кущах, чув його крики в кущах; вказав, як дівчина, яка стояла з хлопцем біля кущів забрала того хлопця в червоній куртці та вони втрьох швидко пішли з місця події; як з-під кущів вийшов та пострибав на одній нозі потерпілий, якого вони в подальшому знайшли в центрі міста та повернули телефон, який він забрав у ОСОБА_12 ;

- даними протоколів слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 та дослідженими у судовому засіданні відеозаписами від 16.07.2020 та 12.11.2020, в тій частині, що потерпілий продемонстрував своє місце знаходження під час події - напроти під?їзду АДРЕСА_8 ; місце знаходження ОСОБА_13 - кущі біля алеї правіше від нього; розповів про механізм нанесення йому ударів в ліву частину обличчя одним з обвинувачених, а саме ОСОБА_7 , а також нанесення ним ударів ногами по голові та тулубу;

- даними протоколів слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_13 та дослідженими у судовому засіданні відеозаписами від 16.07.2020 та від 12.11.2020, в тій частині, що потерпілий продемонстрував своє місце знаходження під час нанесення ударів; місце знаходження ОСОБА_12 ; розповів про механізм нанесення йому ударів руками та ногами в голову, вказав на їх кількість та локалізацію. Крім того, під час слідчого експерименту 12.11.2020 з`ясовано, що з висоти 7 та 8 поверхів місце, де ОСОБА_13 від нанесених ударів впав на землю, не видно у зв`язку із деревами, які там ростуть, однак місце, де заподіювали тілесні ушкодження ОСОБА_12 видно;

- даними протоколу слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 17.12.2020, в тій частині, деобвинувачений в присутності захисника детально показав механізм нанесення ним удару кулаком в підборіддя ОСОБА_36 та удару кулаком в обличчя ОСОБА_13 ; пояснив, що був в темно-синій куртці; пояснив, що після нанесення удару ОСОБА_13 , останній впав на ґрунтове покриття в кущах біля алеї;

- даними висновку експерта №74 від 22.06.2020, з якого слідує, що в ОСОБА_12 виявлено тілесне ушкодження у вигляді забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва. Вказане тілесне ушкодження спричинено прикладанням тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (-ів), за властивостями давності виникнення може відповідати часу події вказаної в постанові;

- даними висновку експерта №103 від 21.09.2020 (додатковий), з якого слідує, що в ОСОБА_12 виявленозакриту черепно-мозкову травму легкого ступеня, струс головного мозку, забой з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, забой грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження спричинено прикладанням тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (-ів), і за властивостями давності виникнення можуть відповідати часу події вказаної в постанові - 01.06.2020р. Спричиненні тілесні ушкодження ОСОБА_12 відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Клінічний діагноз забою грудної клітини при наявності опису гематом на поверхні шкіри грудної клітини, відноситься до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості;

- даними висновку експерта №136 від 23.09.2020 (додатковий), з якого слідує, що в ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, забою грудної клітки з гематомами на поверхні шкіри. Місцем прикладання травмуючої поверхні є ліва бокова поверхня обличчя, на що вказує характер травмування м`яких тканин у вигляді забою з осадженням в ділянці лівої щоки, в поєднанні з черепно-мозковою травмою - струс головного мозку, та ушкодженням м`язово-зв`язкового апарату шиї. Вказані тілесні ушкодження мають властивості виникнення внаслідок локального ударного та не менш як одноразового прикладання до лівої передньо-бокової поверхні обличчя, могли виникнути від дії кулаків, рук, ніг, тощо, не відповідають механізму виникнення внаслідок шарпання за верхній одяг, натисканням пальцями рук на окремі ділянки тіла, хапанням руками за окремі ділянки тіла, чи падіння на асфальто-бетонне покриття, як від дії удару (поштовху) з послідуючим падінням, чи внаслідок самовільного падіння з висоти власного росту. На час виникнення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 міг перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні тіла обернутим лівою передньо-боковою поверхнею обличчя до напрямку дії травмуючого (-их) предмету (-ів). Властивості та локалізація тілесних ушкоджень в ділянці обличчя, голови, шиї ОСОБА_12 за механізмом виникнення можуть відповідати обставинам, вказаних на відеозаписі проведення слідчого експерименту із потерпілим 16.07.2020 року;

-даними висновку експерта №73 від 03.07.2020, з якого слідує, що в ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження у виглядіосаднення з підшкірною гематомою в ділянці лобу справа, синця лівої бокової поверхні спинки носа, синця 4-го пальця правої кисті, закритого перелому лівої малогомілкової кістки;

-даними висновку експерта № 62 від 22.09.2022 р. (комісійної судово-медичної експертизи), з якого слідує, щов ОСОБА_13 станом на 01.06.2020р.-03.07.2020р. виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому правої скроневої кістки (на рівні піраміди скроневої кістки вище слухового отвору з переходом до гори та до заду на луску на рівні задньої поверхні вушної мушлі), з пневмоцефалією (наявністю повітря в субдуральному просторі) на рівні лінії переломута з підшкірною емфіземою в м`яких тканинах, що супроводжувані, післятравматичним середнім отитом. Крім того, виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого косого скалкового перелому лівої малогомілкової кістки в нижній третині закритого крайового внутрішньосуглобового перелому заднього епіметафізу лівої великогомілкової кістки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу. А також виявлені тілесні ушкодження у вигляді: осадження, підшкірної гематоми та синця в лобній ділянці справа, синця лівої бокової поверхні спинки носа та синця по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги.

Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому правої скроневої кістки (на рівні піраміди скроневої кістки вище слухове: отвору з переходом до гори та до заду на луску на рівні задньої поверхні вушної мушлі), з пневмоцефалією на рівні лінії перелому та з підшкірною емфіземою в м`яких тканинах, що супроводжувалась післятравматичним середнім отитом, в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Закритий косий скалковий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині та закритий крайовий внутрішньосуглобовий перелом заднього епіметафізу лівої великогомілкової кістки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день.

Осадження, підшкірна гематома та синець в лобній ділянці справа, синець лівої бокової поверхні спинки носа та синець по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги, в сукупності і кожне окремо, за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Усі вище вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів.

Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому правої скроневої кістки (на рівні піраміди скроневої кістки вище слухового отвору з переходом до гори та до заду на луску на рівні задньої поверхні вушної мушлі), з пневмоцефалією на рівні лінії перелому та з підшкірною емфіземою в м`яких тканинах, могла утворитись від не менше ніж однієї травмуючої дії тупого твердого предмету, скоріш за все із широкою травмуючою поверхнею як внаслідок удару таким предметом, яким могла бути і нога у взутті сторонньої особи, так і при ударі об такий предмет, що можливо і при падінні з висоти власного зросту на асфальтно-бетонне покриття, в тому числі з прискоренням. Дана відкрита черепно-мозкова травма не могла утворитись при падінні з висоти власного зросту на м`яке ґрунтове покриття, не могла утворитись від ударів кулаками сторонніх осіб, також не могла утворитись при шарпанні за верхній одяг, натисканні пальцями рук на ділянку голови, хапанні руками за голову.

Враховуючи весь комплекс ушкоджень кісток лівої гомілки, а саме: закритий косий скалковий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині та закритий крайовий внутрішньосуглобовий перелом заднього епіметафізу лівої великогомілкової кістки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу, можна говорити, що з більшою ймовірністю вони могли утворитись внаслідок непрямогомеханізму травмування - падіння з підвертанням стопи та з підошовним згинанням стопи. Падіння з підвертанням стопи та з її підошовним згинанням могло утворитись і при падінні як в результаті поштовху сторонньої особи, так і при самовільному падінні: підвертанням стопи та її підошовним згинанням. Таким чином, вище вказані переломи кісток лівої гомілки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу не характерні для прямої травми, а отже, не характерні для нанесення удару ногою у взутті сторонньої особи, та не могли утворитись при ударі кулаками, натисканні пальцями рук на лівий гомілково-ступневий суглоб, хапанні руками за лівий гомілково-ступневий суглоб. Але поштовх сторонньою особою міг відбутись і при шарпанні за верхній одяг.

Осадження, підшкірна гематома та синець в лобній ділянці справа могли утворитись від не менше ніж однієї дії тупого твердого предмету із жорсткою контактуючою поверхнею, що діяв по дотичній до даної ділянки тіла, як внаслідок удару таким предметом, яким в даному випадку могла бути і нога у взутті сторонньої особи, так і при ударі об такий, що можливо і при падінні з висоти власного зросту на асфальтно-бетонне чи ґрунтове покриття, в тому числі і з прискоренням. Але осадження, підшкірна гематома та синець в лобній ділянці справа не могли утворитись від удару кулаком сторонньої особи, при шарпанні за верхній одяг, натисканні пальцями руки на лобну ділянку голови потерпілого чи хапанні руками за лобну ділянку голови потерпілого.

Синець лівої бокової поверхні спинки носа та синець по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги могли утворитись від не менше ніж двох дій тупих твердих предметів як внаслідок ударів такими предметами, так і при ударі об такі, якими в даному випадку могли бути і кулаки сторонньої особи. Синець тильної поверхні 4 пальця правої кисті міг утворитись від удару ногою сторонньої особи. Також синець лівої бокової поверхні спинки носа і синець по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги могли утворитись і при натисканні пальцями рук відповідні ділянки тіла, хапанні руками за відповідні ділянки тіла. Але синець лівої бокової поверхні спинки носа та синець по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги не могли утворитись при шарпанні за верхній одяг та при падінні з висоти власного зросту на асфальтно-бетонне чи ґрунтове покриття.

В тілесних ушкодженнях, що виявлені у ОСОБА_13 , не відобразились специфічні ознаки та індивідуальні метрично-конструктивні характеристики травмуючих предметів.

В момент заподіяння відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому правої скроневої кістки (на рівні піраміди скроневої кістки вище слухового зору з переходом до гори та до заду на луску на рівні задньої поверхні вушної мушлі), з пневмоцефалією на рівні лінії перелому та з підшкірною емфіземою в м`яких линах, потерпілий ОСОБА_13 міг перебувати як у вертикальному, так і у горизонтальному чи близьких до них положеннях, повернутий правою боковою поверхнею голови до травмуючого предмету. В момент заподіяння осадження, гематоми та синця в лобній ділянці справа, синця лівої бокової поверхні спинки носа та синця по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги потерпілий ОСОБА_13 міг перебувати як у вертикальному, так і у горизонтальному чи близьких до них положеннях. В момент заподіяння осадження, підшкірної гематоми та синця в лобній ділянці справа потерпілий мав бути повернутий передньою та дещо правою боковою поверхнею обличчя до травмуючого предмету; в момент заподіяння синця лівої бокової поверхні спинки носа потерпілий мав бути повернутий передньою та дещо лівою боковою поверхнею обличчя до травмуючого предмету; в момент заподіяння синця на тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню і межах середньої фаланги потерпілий мав бути повернутий тильної поверхнею правої кисті до травмуючого предмету. Перед утворенням закритого косого скалкового перелому лівої малогомілкової кістки в нижній третині та закритого крайового внутрішньосуглобового перелому заднього епіметафізу лівої великогомілкової кістки з крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу потерпілий міг перебувати у вертикальному чи близькому до нього положенні.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_13 частково могли утворитись і за обставин, на які вказав потерпілий під час слідчого експерименту за його участі 12.11.2020р., а саме: синець лівої бокової поверхні спинки носа міг утворитись і від удару в обличчя тупим твердим предметом; синець по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з поширенням на внутрішню поверхню в межах середньої фаланги міг утворитись і від удару ногою в той момент, коли потерпілому наносили удари ногами, а він прикривав своїми руками обличчя; відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому правої скроневої кістки (на рівні піраміди скроневої кістки вище слухового отвору з переходом до гори та до заду на луску на рівні задньої поверхні вушної мушлі), з пневмоцефалією на рівні лінії перелому та з підшкірною емфіземою в м`яких тканинах, та окремо осадження, підшкірна гематома і синець в лобній ділянці справа, могли утворитись і при нанесені ударів ногами у взутті сторонніми особами.

Закритий косий скалковий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині та закритий крайовий внутрішньосуглобовий перелом заднього епіметафізу лівої великогомілкової кістки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу не характерні для прямої травми.

Враховуючи те, що вказані судово-медичні експертизи проводилися кваліфікованими фахівцями в судово-медичній галузі, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, ці висновки учасники судового провадження не оспорювали, то підстав для сумнівів у достовірності цих висновків суд не вбачає.

- роз`ясненнями експерта ОСОБА_37 , який в суді надані ним експертні висновки підтримав, зазначивши, що у ОСОБА_12 були підозри на перелом нижньої щелепи та хребців в шиї, провели КТ дослідження в Нетішині, перелом не підтвердився, виявлено струс головного мозку;

- даними протоколів обшуку в обвинувачених від 28.09.2020 та дослідженими відеозаписами вказаної слідчої дії, з яких слідує, що обвинувачені в присутності захисників добровільно видали верхній одяг та взуття, в яких вони були під час події 01.06.2020. Зокрема, ОСОБА_7 видав куртку чорно-червоного кольору з рукавами сірого кольору та кросівки; ОСОБА_6 - куртку темно-синього кольору, джинси та замшеві туфлі з каблуком та гострим передом;

- даними протоколу огляду речових доказів з фото-таблицями від 21.06.2020 та дослідженим відеозаписами з камер відеоспостереження біля входу в «АТБ-маркет» від 01.06.2020, з яких видно, що до ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Михайлова, 20-22 у м. Нетішин, в 00.30 год. заходять потерпілі ОСОБА_12 в темному спортивному костюмі та ОСОБА_13 у світлому спортивному костюмі, звідки виходять в 00:31 та знаходяться поблизу магазину, час від часу спілкуючись з різними людьми. При цьому, з 00:34 по 00:37 потерпілі відійшли праворуч від магазину. З 00:40 до 1:00 потерпілі спілкуються з різними дівчатами та знайомим ОСОБА_38 , який пригостив їх пивом, яке вони розпивали біля АТБ. Далі, в 01.05.03 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_22 заходять в приміщення «АТБ-Маркет» та виходять в 01.10.05 год. та на деякий час зупиняються на східцях, дивлячись у напрямку потерпілих та дівчат, які разом з ними, а в подальшому розмовляють зі знайомим, після чого в 01:15 йдуть в напрямку приміщення басейну, що по АДРЕСА_9 та в подальшому на відеозаписах відсутні. При цьому видно, що ОСОБА_7 одягнутий в куртку чорно-червоного кольору з рукавами сірого кольору та кросівки; ОСОБА_6 в куртку темно-синього кольору та чорні туфлі з каблуком та гострим передом. Крім того, безпосередньо на відеозаписі видно, що потерпілі з явними ознаками алкогольного сп?яніння (хитаються, нестійка хода, декілька разів спотикаються, о 00:53 ОСОБА_12 падає на сходах в АТБ). Також на відеозаписі з обох камер видно, що ОСОБА_12 тримає руки в кишенях штанів, в 1:28 спілкується по телефону, який вийняв з лівої кишені штанів, а в 1:50 тримає руки в кишенях спортивної кофти. В 1:33 ОСОБА_12 відійшов праворуч від входу в АТБ та по 1:38 був відсутній в полі зору камери, ОСОБА_13 чекав його, після чого пішов в тому ж напрямку та в 1:40 вони разом повернулися до входу в АТБ. Далі в 1:40 потерпілі йшли ліворуч від АТБ, але потім повернулися та пішли праворуч та повернулися до входу в АТБ через 10 хвилин. В 01:50 попрямували в напрямку місця події;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2020 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_13 серед чотирьох осіб, пред`явлених до впізнання, за рисами обличчя, тілобудовою, ростом впізнав особу під №3, яким виявився ОСОБА_7 та за рисами обличчя, тілобудовою, ростом та навіть за поглядом впізнав особу під №4, яким виявився ОСОБА_6 ;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2020 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_12 серед чотирьох осіб, пред`явлених до впізнання, за рисами обличчя, тілобудовою, ростом впізнав особу під №1, яким виявився ОСОБА_6 та під №2, яким виявився ОСОБА_7 .

4. Мотиви неврахування окремих доказів. Підстави для перекваліфікації дій обвинувачених.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачувалися в тому, що 01.06.2020, близько 02 години діючи за попередньою змовою між собою, як група осіб, з єдиним умислом, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, вчинили напад на останніх при наступних обставинах. Так, ОСОБА_7 з метою заволодіння майном потерпілих, перебуваючи позаду ОСОБА_12 наніс один удар кулаком руки в обличчя зліва від чого потерпілий відійшов в правий бік, де ОСОБА_7 продовжуючи свої дії двічі вдарив потерпілого в область обличчя потерпілого від чого той впав на землю, де ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів ногами в область грудної клітки потерпілого внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та забою грудної клітки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого ОСОБА_12 перебуваючи на асфальто-бетонному покритті втратив свідомість.

В цей же час, ОСОБА_6 , дотримуючись завчасно обговорених дій умисно заподіяв тілесні ушкодження при цьому розмахуючи руками та ногами в сторону ОСОБА_13 , який в свою чергу з метою уникнення отримання травм відходив назад та дійшовши до місця, яке знаходиться між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , де до нього підбіг ОСОБА_7 та відразу наніс один удар ногою по нозі потерпілого від чого він відчувши різку біль впав на землю. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжили наносити удари ногами по тілу та голові, внаслідок свої спільних дій останні заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного мозку, осаднення з підшкірною гематомою та осадненням в ділянці лобу справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм таких, що в клінічному перебігу причиняють небезпеку для життя, закритого перелому лівої велико- та малогомілкової кісток, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я, синця лівої бокової поверхні спинки носа, синця 4-го пальця правої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості від чого ОСОБА_13 перебуваючи у положенні лежачи на ґрунтовому покритті втратив свідомість.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_12 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у безпорадному стані, заволоділи його грошовими коштами в сумі 8500 гривень, які знаходилися у правій кишені спортивної куртки завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8500 гривень.

Таким чином, сторона обвинувачення вважала, що обвинувачені своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Проте під час судового розгляду вказане обвинувачення в цих межах не знайшло свого підтвердження поза розумним сумнівом, з огляду на таке.

Так, відповідно до усталеної судової практики розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Верховний Суд наголосив, виходячи зі статті 187 КК, розбій характеризується нападом, який може бути відкритим або несподіваним для потерпілого (таємним). Напад завжди супроводжується насильством над потерплим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном. Обов`язковою ознакою розбійного нападу є небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, насильства. При цьому фізичне насильство полягає у силовому впливові на потерпілого, який призводить до заподіяння йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначною втратою працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також в інших насильницьких діях, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх заподіяння. В останньому випадку винна особа повинна усвідомлювати можливість заподіяння таких тілесних ушкоджень. Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Із суб`єктивної сторони розбій характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

ВС зазначив, що при кваліфікації злочину за ст. 187 КК необхідно враховувати не лише наслідки застосованого до потерпілого насильства, але й характер дій винного, а також умови за яких вчинено напад. Однією з ознак, що характеризує розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого.

У цій справі стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення обвинуваченими розбійного нападу на потерпілих з метою заволодіння їх майном.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

З показань потерпілих та допитаних свідків слідує, що обвинувачені будь-яких вимог щодо передачі грошей чи речей або словесних погроз потерпілим не висловлювали. Подія мала місце в дворі багатоповерхових будинків, який частково освітлювався вуличним ліхтарем.

Крім того, як слідує з витягу з ЄРДР від 01.06.2020 (том 3, а.с. 38) ОСОБА_12 у своїй першій заяві зазначив, що невідомі особи заподіяли йому тілесні ушкодження на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин і лише 15.06.2020 до ЄРДР були внесені зміни по заяві ОСОБА_12 про вчинення щодо нього розбійного нападу та заволодіння грошовими коштами в сумі 8500 грн. (Том 3, а.с. 37). Прокурор надав суду лише одну заяву ОСОБА_12 датовану 01.06.2020 про вчинення розбійного нападу, яка не зареєстрована в поліції в установленому законом порядку.

Із заяви ОСОБА_13 від 01.06.2020, зареєстрованої в Нетішинському ВнП 01.06.2020 за №2065 (том 3, а.с. 62), слідує, що він просить притягнути винних до кримінальної відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Згідно витягу з ЄРДР від 01.06.2020 (том 3, а.с. 39) на підставі цієї заяви були внесені відповідні відомості до ЄРДР.

Наявність раптово виниклих неприязних відносин між учасниками події також визнають обвинувачені та підтверджує свідок ОСОБА_22 .

З огляду на показання потерпілих про їх перебування у відрядженні, показання свідка ОСОБА_18 , який підтвердив факт наявності того вечора грошових коштів у ОСОБА_12 , зміст розпорядження ТОВ «Менеджмент Енерго» від 29.05.2020 про відрядження ОСОБА_12 до м. Нетішина з наданням йому коштів на відрядження в сумі 9000 грн., видатковий касовий ордер від 29.05.2020 про отримання вказаних коштів ОСОБА_12 , у суду не має підстав вважати, як про це просили захисники, що у ОСОБА_12 не було при собі вказаних коштів, в тому числі в кишені спортивної кофти.

Проте сторона обвинувачення не довела в суді, що вказаними грошовими коштами заволоділи саме обвинувачені або мали такий намір (мету).

Так, допитаний судом свідок захисту ОСОБА_39 дав показання, що працює охоронцем на Нетішинській АЕС, чергував в нічну зміну. 01.06.2020 близько 01 год. 30 хв., під час обходу стадіону він побачив двох хлопців та дівчину, які перебували на трибунах, їли чипси. Він зробив їм зауваження, щоб вони прибрали за собою та вийшли з території стадіону. Бачив, як через деякий час вони вийшли зі стадіону та пішли в напрямку АТБ по алеї.

Вказані показання свідка підтверджують показання обвинувачених та свідка ОСОБА_22 в тій частині, що вони після АТБ пішли на стадіон та перебували там деякий час та узгоджуються з відеозаписом з камери відеоспостереження АТБ, на якому видно, що обвинувачені з ОСОБА_22 попрямували в напрямку стадіону в 01 год. 15 хв. та в подальшому на камері спостереження не зафіксовані.

Вищезазначене спростовує доводи потерпілих про те, що обвинувачені побачили їх біля АТБ та звернули на них увагу, після чого у них виник умисел на розбійний напад на них, для чого обвинувачені переслідували та очікували їх у дворі будинку з метою нападу, щоб заволодіти їх майном.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_12 щодо неможливості загублення грошових коштів під час перебування біля АТБ, оскільки кишені кофти весь час були закриті, з огляду на наявні у нього ознаки алкогольного сп?яніння, хитання та падіння, відсутності протягом 7 хвилин в полі зору потерпілого ОСОБА_13 та камери відеоспостереження, спілкування з різними невідомими особами протягом 1,5 години, тримання обох рук у кишенях кофти, є сумнівними.

Також потерпілий ОСОБА_12 надавав суперечливі показання під час слідчого експерименту з ним 12.11.2020, вказавши, що гроші у нього знаходилися у лівій кишені кофти, а не в правій, як ним було повідомлено під час допиту в суді.

Крім того, як підтвердили свідки обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 обвинувачені не нахилялися до потерпілих, в тому числі до ОСОБА_12 , їх не обшукували. Навпаки, як підтвердили вказані свідки, саме ОСОБА_31 , після того, як побиття ОСОБА_12 припинилося, забрав мобільний телефон ОСОБА_12 та в подальшому повернув ОСОБА_13 .

Доказів спрямованості дій обвинувачених саме на подолання опору потерпілих, що притаманно під час розбою, суду не надано.

Положеннями ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Протокол про наслідки проведення негласних слідчих-розшукових дій щодо ОСОБА_22 від 11.09.2020 та досліджений у судовому засіданні диск з аудіозаписом телефонних розмов між ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , колегія суддів вважає неналежним доказом з огляду на те, що розмови, що містяться в даних носіях жодним чином не підтверджують існування або відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За визначенням поліграф ("детектор брехні") є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи, в тому числі обвинуваченого, із застосуванням поліграфа або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких після скоєння інкримінованого злочину особа може бути піддана такій перевірці, суд не вбачає підстав для визнання вказаного документу доказом наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів не бере до уваги висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №3676/20-26 від 30.12.2020 та визнає його неналежним доказом.

З аналогічних міркувань та враховуючи, що висновки за результатами проведення психологічної експертизи щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проводив не судовий експерт, а фахівець в цій галузі, колегія суддів не бере до уваги висновки за результатами проведення судової психологічної експертизи №1-12-2020 від 04.12.2020, №4/12-20 від 04.12.2020 та визнає їх неналежними та недопустимими доказами.

Під час судового розгляду ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність та під присягою дав показання, що не бачив як саме ОСОБА_6 бив ОСОБА_13 , а також не бачив, що ОСОБА_7 наносить тілесні ушкодження для ОСОБА_13 , оскільки після того як його побив ОСОБА_7 , він втратив свідомість. Такі показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків обвинувачення щодо втрати свідомості потерпілим внаслідок побиття його ОСОБА_7 і того, що відразу після цього обвинувачені швидко залишили місце події.

Суд відхиляє показання потерпілого ОСОБА_13 як його суб?єктивні відчуття щодо того, що після нанесення ударів ОСОБА_6 до нього підбіг ОСОБА_7 та відразу наніс один удар ногою по нозі потерпілого, від чого він відчувши різку біль, впав на землю.

Такі показання потерпілого ОСОБА_13 не визнають обвинувачені, не підтверджує жоден свідок та потерпілий ОСОБА_12 .

Крім того, вказані показання суперечать висновку експертизи №62, в якій зазначено, що переломи кісток лівої гомілки із крововиливом в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу не характерні для прямої травми, а отже, не характерні для нанесення удару ногою у взутті сторонньої особи.

Падіння з підвертанням стопи та з її підошовним згинанням могло утворитись і при падінні як в результаті поштовху сторонньої особи, про що також дав показання свідок ОСОБА_18 , якому потерпілий 01.06.2020 повідомив про те, що після удару він впав та підвернув ногу.

Показання ОСОБА_13 про те, що його били двоє ногами по голові та іншим частинам тіла також не узгоджується з кількістю та характером виявлених у нього тілесних ушкоджень.

Крім того, суд не бере до уваги висновки експерта №104, 137 щодо ОСОБА_13 в частині наданих підсумків, оскільки вони є неповними, викликали інші обґрунтовані сумніви в їх правильності і такими, що потребували призначення комісійної судово-медичної експертизи із залученням лікарів інших спеціальностей. Підсумки цих експертиз суперечать висновку комісійної експертизи №62, зокрема, щодо різновиду черепно-мозкової травми виявленої у потерпілого ОСОБА_13 та не розкривають механізм утворення всіх тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого.

Відповідно до ст.ст. 8 та 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема у справі "Коробов проти України", неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до змісту ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про те, що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено, що обвинувачені вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення.

Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні встановлено спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, що підтверджено висновками експертів, які наявні у матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд зазначає, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації злочину окреслені названою нормою, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Звернення потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією є проявом волі на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що надає суду право за результатами судового розгляду кримінального провадження, розпочатого за процедурою публічного обвинувачення, ухвалити відповідно до встановлених частиною третьою статті 337 КПК меж судового розгляду обвинувальний вирок з перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від позиції потерпілого щодо зміни його правової оцінки.

Якщо потерпілий не подавав заяву про злочин, але до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження за злочином публічного обвинувачення беззастережно висловився про необхідність застосування щодо винного кримінально-правових заходів примусу, відповідне волевиявлення, зафіксоване у процесуальних документах, є достатньою підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення після зміни кваліфікації злочину.

У разі перекваліфікації судом діяння на злочин приватного обвинувачення позиція потерпілого про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злочин публічного обвинувачення не може прирівнюватися до відмови від приватного обвинувачення і не є підставою для закриття кримінального провадження, регламентованою пунктом сьомим частини першої статті 284 КПК.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19).

Заслухавши показання обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що співучасть ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не доведена.

Як встановлено судом, під час нанесення тілесних ушкоджень обом потерпілим обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли кожен сам по собі, а не спільно. Під час заподіяння ОСОБА_6 тих тілесних ушкоджень, що спричинили потерпілому ОСОБА_13 наслідок у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, небезпечної в момент заподіяння, обвинувачений ОСОБА_7 будь-якої участі не брав та будь-якими своїми діями не полегшував спричинення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки в цей же час завдавав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , після чого відразу швидко залишив місце пригоди разом з обвинуваченим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_22 .

А тому, на переконання колегії суддів, кожен з обвинувачених повинен нести відповідальність за спричинення тих тілесних ушкоджень, які він безпосередньо заподіяв, а саме ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, а ОСОБА_6 - за ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, незважаючи на показання обвинуваченого ОСОБА_6 під час слідчого експерименту та під час допиту в суді про нанесення одного удару кулаком руки в обличчя потерпілого ОСОБА_12 , його дії суд не кваліфікує, оскільки сторона обвинувачення не інкримінувала ОСОБА_6 вказаного діяння.

5. Мотиви відхилення доводів сторони захисту.

Суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що потерпілі вчиняли щодо обвинувачених та свідка ОСОБА_22 хуліганські дії, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2020, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за ч. 2 ст. 296 КК України закрито у зв?язку з відсутністю події кримінального правопорушення. При цьому, судом врахована й та обставина, що із заявою про вчинення хуліганських дій обвинувачені звернулися лише через 4 місяці після події, в той час, коли щодо них проводилося досудове розслідування.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що обвинувачені оборонялися від нападу потерпілих, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності у них тілесних ушкоджень, в тому числі характерних для самозахисту.

Показання свідка ОСОБА_22 в тій частині, що ОСОБА_12 вчиняв щодо неї та ОСОБА_6 насильницькі та хуліганські дії, а саме, що ОСОБА_12 схопив її за одяг та підняв, а ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_7 під час потискання рук, суд оцінює критично з огляду на стійкі, довготривалі сімейні відносини з обвинуваченим ОСОБА_7 та її пряму заінтересованість у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисту про те, що тілесні ушкодження в ОСОБА_13 у вигляді перелому черепу та ноги могли утворитися після бійки, під час пересування потерпілого з місця події до центру міста, спростовуються даними висновку комісійної експертизи, якою встановлено, шо відкрита ЧМТ утворилася, ймовірно, від травмуючої дії тупого твердого предмету з широкою травмуючою поверхнею, яким могла бути нога у взутті сторонньої особи. Вказані висновки експертизи узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_13 про нанесення йому ударів ногами в голову, а також з показаннями свідка ОСОБА_31 , який найбільш ближче спостерігав за розвитком подій на невеликій відстані, щодо нанесення ОСОБА_6 декількох ударів ногами для ОСОБА_13 , який перебував в лежачому стані в кущах біля алеї.

Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_6 під час слідчого експерименту з ним вказав на те, що ОСОБА_13 не падав на асфальто-бетонне покриття, а від його удару впав саме спиною на ґрунтове покриття в кущах біля алеї, що виключає можливість утворення даної травми.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що потерпілий ОСОБА_13 під час свого пересування падав головою на асфальто-бетонне покриття, такі доводи носять характер припущень та судом відхиляються.

Щодо доводів захисту з приводу ушкодження ноги шляхом самовільного падіння під час пересування ОСОБА_13 , то суд враховує висновок експертизи №62 про те, що падіння з підвертанням стопи та з її підошовним згинанням могло утворитись і в результаті поштовху сторонньої особи, а такожпоказання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_31 про те, що вони бачили як ОСОБА_13 від кущів, де його били пересувався на одній нозі, що також підтверджує показання потерпілого про отримання ним травми ноги саме на місці пригоди внаслідок його побиття.

Рапорт Нетішинського ВнП від 01.06.2020 зареєстрований за №2238, на який посилається захист в обґрунтування самовільного падіння ОСОБА_13 як причини перелому ноги, суд до уваги не бере, оскільки вказаний документ не відображає повної інформації та за результатами виклику ОСОБА_13 не було виявлено на місці виклику. Тобто, викладена інформація у рапорті не підтверджена та суперечить дослідженому у судовому засіданні аудіозапису розмови свідка ОСОБА_27 з диспетчером служби «103», в якій останній повідомляє, що у потерпілого травма ноги внаслідок його побиття.

Суд відхиляє доводи захисту про неспроможність показань неповнолітнього свідка ОСОБА_31 , який він надавав під час слідчого експерименту у зв?язку з тиском на нього як на підозрюваного в іншому кримінальному провадженні, оскільки вказаний свідок, допитаний у судовому засіданні та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, під присягою підтримав продемонстроване ним під час слідчого експерименту та заперечив факти тиску на нього. Крім того, як під час слідчого експерименту, так і під час допиту цього свідка в суді, брав участь його законний представник, який будь-яких зауважень не висловлював.

Само по собі перебування свідка під час слідчого експерименту в статусі підозрюваного чи обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, не дає підстав вважати про вчинення тиску на нього.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про вимагання в обвинувачених 30 000 доларів США свідком ОСОБА_18 для передачі потерпілим під час досудового розслідування не є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, а є підставою для звернення до відповідних правоохоронних органів.

Суд відхиляє показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не бив ОСОБА_13 ногами, а завдав йому лише один удар в голову, оскільки вони спростовуються, крім показань самого потерпілого, даними висновку комісійної експертизи щодо виявленої кількості, локалізації та характеру виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та механізму їх утворення, неможливістю утворення тяжкого тілесного ушкодження від удару кулаком; показаннями свідка ОСОБА_31 як очевидця даної події; непричетністю ОСОБА_7 до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та відсутністю підстав вважати, що вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок необережності потерпілого.

З огляду на вказане, суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 як спосіб захисту та намір пом`якшити покарання за скоєне.

Інші аргументи сторони захисту не є вагомими та не спростовують висновків суду.

6. Відомості, які характеризують особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє хронічним загальним захворюванням - бронхіальна астма.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

7. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненихкримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком та умисним тяжким злочином відповідно, особу винних, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин, характер та спосіб його вчинення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, стан його здоров?я, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. А тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуваннямна підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу. Таке покарання є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, відповідає принципам законності, індивідуалізації, справедливості та співмірності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено кримінальний проступок, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Таке покарання є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, відповідає принципам законності, індивідуалізації, справедливості та співмірності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

8. Розгляд цивільного позову.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода - відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Щодо позовних вимог ОСОБА_12 про стягнення солідарно з обвинувачених майнової шкоди в сумі 14935,75 грн, 150 000 грн моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.06.2020 по 15.06.2020, не працював, перебував на лікарняному до 14.07.2020, проводено КТ дослідження головного мозку та МРТ шийного відділу хребта, проведена імобілізація шийного відділу хребта комірцем Філадельфія 1 місяць.

Період придбання ліків та медичних препаратів, зазначених у фіскальних чеках, співпадають з періодом проходження лікування потерпілим, а виходячи з їх виду та назв, вони могли бути використані для лікування травм, отриманих ним внаслідок кримінального правопорушення.

Документально підтверджені витрати на лікування потерпілого, в межах заявлених позовних вимог становлять 6 435,75 грн (чек за проведення КТ від 01.06.2020 на суму 800 грн, чек від 24.06.2020 на суму 950 грн за МРТ, акт про надання послуг від 05.06.2020 - 200 грн, чеки на придбання ліків від 03.06.2020 - 393,20 грн, 04.06.2020 - 273,20 грн, 05.06.2020 - 825,23 грн, 06.06.2020 - 91,32 грн, від 09.06.2020 - 63,80 грн, 186,12 грн, 933,84 грн, квитанція від 05.06.2020 - 200 грн, чек на придбання комірця шийного з отвором від 06.06.2020 на суму 719,04 грн, від 07.06.2021 - 27,80 грн, 187 грн, від 10.06.2021 на суму 53,50 грн, від 22.06.2021 - 105 грн, від 29.06.2021 на суму 31,50 грн, 19.07.2021 - 409,20 грн) та підлягають стягненню лише з винної особи - ОСОБА_7 .

Вимога про відшкодування майнової шкоди в сумі 8500 грн задоволенню не підлягає, оскільки факт заволодіння обвинуваченими вказаними грошовими коштами не доведено.

Як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

ОСОБА_12 внаслідок побиття пережив стрес, який негативно відобразився на його стані здоров`я. Це супроводжувалось погіршенням як фізичного, так і психічного стану здоров`я, дискомфортом, поганим самопочуттям, душевними стражданнями, порушились нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження нормального способу життя та необхідністю докладати додаткові зусилля від його відновлення.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх наслідків, тривалості його лікування, глибини і тривалості його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, враховуючи принципи виваженості, розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, а її розмір має відповідати ступеню фізичних та душевних страждань особи, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 у сумі 30 000 грн. Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілого є достатньою сатисфакцією.

Щодо позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення солідарно з обвинувачених майнової шкоди в сумі 104576,37 грн, 250 000 грн моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню.

Як підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого та іншими матеріалами справи, ОСОБА_13 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 02.06.2020 по 11.06.2020, в травматологічному відділенні з 13.06.2020 по 03.07.2020, був накладений гіпс, проведено декілька рентгенівських досліджень, 16.06.2020 проведена відкрита репозиція МОС пластиною та гвинтами, не працював, перебував на лікарняному, пересувався на милицях, проведено КТ та МРТ дослідження головного мозку.15.01.2021 звертався до лікаря невропатолога, та повторно 01.02.2021, призначено відповідне лікування. З 15.04.2021 по 05.05.2021 перебував на стаціонарному лікуванні та 16.04.2021 проведена операція по видаленню з ноги металофіксаторів. З 10.08.2021 по 16.08.2021 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом післятравматична відкрита черепно-мозкова травма та інші супутні захворювання, призначено відповідне лікування. З 25.04.2022 по 03.05.2022 та з 10.11.2022 по 18.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом посттравматичного генезу, призначалося відповідне лікування та рекомендовано лікування щонайменше протягом місяця. В ці періоди не працював, перебував на лікарняному. Його реабілітація тривала більше року і триває надалі.

Період придбання ліків та медичних препаратів, зазначених у фіскальних чеках, співпадають з періодом проходження лікування потерпілим. Перелік ліків відповідає призначенням лікарів, які зазначені, зокрема, у епікризах, були придбані потерпілим під час проходження стаціонарного та амбулаторного лікування травм, отриманих ним внаслідок злочину.

Документально підтверджені витрати на лікування потерпілого становлять 72 921,93 грн (За 2020 рік: чеки від 01.06.2020 на суму 259 грн, 56,80 грн, від 03.06.2020 на суму 1395,10 грн, 64,75 грн, 615,55 грн, 92,30 грн, 125,70 грн, чек від 05.06.2020 на суму 196,80 грн, 947,26 грн, 11.06.2020 на суму 85,50 грн, від 16.06.2020 - 216,50 грн, 170,40 грн, від 14.06.2020 - 6,70 грн, акт за проведення МРТ від 10.06.2020 - 591,78 грн, акт за консультацію лікар від 10.06.2020 - 70,75 грн, акт та квитанція за консультацію лікаря та КТ від 02.06.2020 - 563,39 грн, чеки від 17.06.2020 - 225 грн, 16.06.2020 - 186,20 грн, 3139,50 грн, 621,99 грн, від 26.06.2020 - 188 грн, 19.06.2020 - 495,15 грн, 15.06.2020 - 173 грн, 1970,40 грн, 04.07.2020 - 55,80 грн, 30.06.2020 - 858,20 грн, від 25.06.2020 - 218,38 грн, 06.07.2020 - 274 грн, 12.07.2020 - 634,73 грн, 18.07.2020 - 835 грн, 17.06.2020 - 92,30 грн, 15.06.2020 - 26 грн, 08.06.2020 - 575,40 грн, 58 грн, 10.06.2020 - 449,75 грн, 09.06.2020 - 83,96 грн, 575,40 грн, квитанції від 02.06.2020 - на суму 490 грн, 490 грн, 10.06.2020 - 591,78 грн, 70,75 грн, чек від 09.06.2020 - 39,60 грн, чек від 02.06.2020 - 5106,35 грн, квитанція від 15.06.2020 за придбання медичних виробів для остеосинтезу в сумі 16200 грн, чек від 10.08.2020 - 260,86 грн, 14.08.2020 - 1434,75 грн, 92,30 грн, 300 грн, 15.08.2020 - 537,60 грн, 17.08.2020 - 276,70 грн, 21.07.2020 - 65,60 грн, 19.06.2020 - 495,15 грн. За 2021 - 2022 роки: чек від 17.01.2021 - 2788 грн, від 15.01.2021 - 550 грн, 1474,50 грн, 27.01.2021 - 39,10 грн, 01.02.2021 - 500 грн, 546,19 грн, 02.02.2021 - 947,60 грн, 11.02.2021 - на суму 144,69 грн, 03.03.2021 на суму 494,80 грн., чек від 15.04.2021 - 92.30 грн, чек від 15.04.2021 - 92.30 грн, чек від 14.04.2021 - 189,60 грн, чек від 15.04.2021 - 9,40 грн, чек від 15.04.2021 - 247,20 грн, чек від 16.04.2021 - 642,00 грн, 750 грн, чек від 24.04.2021 на суму 327,75 грн, чек від 16.04.2021 на суму 26,00 грн, чек від 07.06.2021 на суму 673,00 грн, чек від 13.07.2021 на суму 236,80 грн, чек від 07.06.2021 на суму 469,25 грн, чек від 23.06.2021 на суму 215,61 грн, чек від 13.07.2021 на суму 82,00 грн, 14.08.2021 -1365,80 грн, 13.08.2021 - 1306,50 грн, 10.08.2021 - 1803 грн, 15 грн, 12.08.2021 - 151,20 грн, 171,22 грн, 28.08.2021 - 417,62 грн, 11.08.2021 - 286 грн, 130,80 грн, 29.09.2021 - 254,84 грн., від 26.04.2022 - 587,30 грн, 1004,10 грн, 874,86 грн, від 25.04.2022 - 695,58 грн, 30.04.2022 - 671 грн, 28.04.2022 - 1114,60 грн, 5,20 грн, 102,50 грн, чек від 19.05.2022 в сумі 566 грн, чек від 25.04.2022 - 30,50 грн, 03.05.2022 - 1576 грн, 15.11.2022 - 253,70, 16.11.2022 - 798,10 грн, 244,44 грн, 11.11.2022 - 2115,50 грн, 10.11.2022 - 1039,30 грн, 157,30 грн.) та підлягають стягненню лише з винної особи - ОСОБА_6 .

Це обґрунтовані витрати, пов`язані з діагностикою, лікуванням, реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо призначення лікування щитовидної залози потерпілого ОСОБА_13 , який з жовтня 2020 року розпочав систематично здавати відповідні аналізи та придбавати ліки з цією метою, звертатися за консультацією до лікаря-ендокринолога. Немає доказів того, що встановлений йому діагноз «аутоімунний тиреоїдит», пов?язаний з отриманими ним травмами 01.06.2020. Саме по собі посилання потерпілого та його представника на те, що до 01.06.2020 у ОСОБА_13 не було діагностовано такого захворювання та не було проблем зі здоров?ям, не є належними доказами існування прямого причинного зв?язку між травмами та цією хворобою. Також немає об?єктивних даних про те, що існує причинно-наслідковий зв?язок між травмою, завданою злочином та встановленням потерпілому 2 групи інвалідності у зв?язку із загальним захворюванням - аутоімунний тиреоїдит середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення коштів на діагностування (консультації та здача відповідних аналізів) та лікування вказаної хвороби є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Решта фіскальних документів ОСОБА_13 не відповідають періоду проходження лікування потерпілим та/або не відповідають призначенням лікарів, а тому судом не враховуються.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 зазнав фізичного болю та душевних страждань, переніс стрес, емоційний дискомфорт, пов`язаний з проблемами, які заважали активно рухатись, змушений був проходити курс лікування, терпів неприємні та болісні лікувальні процедури, тривалий час лікувався, вимушено втратив соціальні зв`язки з оточуючими на деякий час, що безумовно призвело до зміни його звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер тілесних ушкоджень,спричинених потерпілому ОСОБА_13 , їх наслідки, тривалість його лікування, глибину і тривалість його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ступінь впливу наслідків отриманих травм на працездатність потерпілого, термін тривалості лікування до повного одужання та відновлення стану здоров`я, принципи виваженості, розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, а її розмір має відповідати ступеню фізичних та душевних страждань особи, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 у сумі 100 000 грн. Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілого є достатньою сатисфакцією.

9. Мотивиухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до ч.2 ст.120, ч.1 ст.124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 91 КПК Українивид і розмір шкоди, завданої злочином та процесуальні витрати потерпілого, включно з витратами на правову допомогу, у кримінальному провадженніпідлягають доказуванню. При цьому, обов`язок доказування даних щодо розміру процесуальних витрат, покладається на сторону, що їх подає.

Вимоги про відшкодування вартості проведення дослідження із застосуванням поліграфу ОСОБА_12 на суму 12 000 грн відповідно до квитанції від 02.12.2020 та ОСОБА_13 на суму 14500 грн відповідно до квитанції від 30.11.2020, задоволенню не підлягають, оскільки вказані дослідження потерпілі замовляли добровільно, вони не пов?язані із залученням експерта, вказані висновки визнані судом неналежними та недопустимими доказами.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу потерпілим в сумі 130 000 грн на кожного, суд зазначає таке.

За пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо). Ця позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 208/7801/15-к.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України).

Правову допомогу потерпілому ОСОБА_12 під час досудового розслідування та судового розгляду надавав адвокат ОСОБА_10 на підставі договору №057 про надання правової допомоги від 10.07.2020, потерпілому ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_10 на підставі договору №056 про надання правової допомоги від 10.07.2020.

Відповідно до п. 1.1 зазначених договорів, які мають тотожний зміст, його предметом є зобов`язання адвоката з приводу надання правової допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. В свою чергу клієнт зобов`язаний оплатити послуги у порядку та строки обумовлені сторонами. Пункт 1.2 договору містить деталізацію правової допомоги. Ціна договору регламентується розділом 3, а в п. 3.1 зазначено, шо клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеним додатком № 1 до цього договору. Далі, згідно п. 4.2 зазначено, що адвокат приступає до виконання цього Договору за умови сплати клієнтом авансу в розмірі 100% до початку виконання адвокатом договору. Відповідно до п. 2 додатків № 1 до договору про надання правової допомоги від 10.07.2020 року, які мають тотожний зміст, клієнт оплачує адвокату гонорар в сумі 130 000 грн не пізніше десяти днів з дня ухвалення судом першої інстанції вироку у даному кримінальному провадженні, сума якого складає сто відсотків.

При цьому інших належних документів, квитанцій про оплату, які б підтверджували обґрунтованість понесених витрат потерпілими за надання правової допомоги адвокатом, в тому числі і щодо опису виконаних робіт потерпілими або їх представником не надано.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог потерпілих про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оскільки надані докази не підтверджують факт понесення таких витрат.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 06.10.2022 року (справа 554/1940/20); у постанові від 27.10.2022 (справа №753/10228/20).

Крім того, згідно зі змістом ч. 1 ст. 121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця судового провадження є процесуальними витратами, зокрема, це витрати представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

Потерпілим ОСОБА_13 та його представником не додано розрахунку відстані, яку необхідно було подолати до суду, не зазначено розрахунок витрат щодо кількості пального на вказану відстань, а також марку автомобіля та відповідні документи з технічними характеристиками на нього, а лише додано чеки щодо вартості придбаного пального та його кількості.

Отже, відсутні належні і достатні документальні підтвердження витрат на паливно-мастильні матеріали, вони є необґрунтованими. Враховуючи вищенаведене, в частині стягнення з обвинувачених на користь потерпілого ОСОБА_13 витрат на пальне в сумі 40143,06 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченим у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.10.2020 року по 02.06.2021 року: ОСОБА_6 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; ОСОБА_7 - із розрахунку 1 день попереднього ув"язнення за два дні обмеження волі.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4903,20 грн. віднести за рахунок держави.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобіжний захід обвинуваченим у вигляді застави до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, за якою визнати його винуватим та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.10.2020 року по 02.06.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній - заставу.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, за якою визнати його винуватим та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.10.2020 року по 02.06.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі та вважати його таким, що відбув призначене судом покарання у виді 1 року обмеження волі повністю.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній - заставу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду в сумі 6 435,75 грн, моральну шкоду у сумі 30 000 грн., а всього - 36 435 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять п?ять) грн 75 коп. У решті позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 майнову шкоду в сумі 72 921,93 грн, моральну шкоду у сумі 100 000 грн., а всього - 172 921 (сто сімдесят дві тисячі дев?ятсот двадцять одну) грн 93 коп. У решті позову відмовити.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання Нетішинського ВнП Славутського ВП: замшеві туфлі чорного кольору, на каблуку, з гострим передом, штани виготовлені з матеріалу «джинс» темно-сірого кольору, темно-синю куртку з капюшоном, які поміщені в сейф-пакет №1921878 - повернути ОСОБА_6 ; кросівки марки «NIKE» 44 розміру, куртку з капюшоном на грудній клітці червоного кольору, які поміщені в сейф-пакет №7235455 - повернути ОСОБА_7 ; DVD-R диск від 01.06.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівськийміськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3