УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2022 Справа №607/17224/21

Провадження №2/607/3765/2022
м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «Дружба сервіс-житло 1», ДП «Фаворит-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал Л» про захист прав споживачів, -
ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПП «Дружба сервіс-житло 1», ДП «Фаворит-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал Л», в якому просить: визнати його право споживача на належну якість продукції порушеним відповідачами, зобов`язати солідарно відповідачів передати перелік документів стосовно місцезнаходження АДРЕСА_1 із зазначенням їх основних реквізитів, а також завірену їх копію.
Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Так, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 вказану цивільну справу №607/17224/22 передано судді Кунець Н.Р.
Разом з тим, 28.11.2022 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді Кунець Н.Р. передано цивільну справу №607/17208/22 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Дружба сервіс-житло 1», ДП «Фаворит-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал Л» про захист прав споживачів, з тим самим предметом та з однакових підстав, що і у позовній заяві у даній справі.
Суд зауважує, що позовна заява у даній справі та позовна заява у цивільній справі №607/17208/22 є повністю ідентичними за своїм змістом, у них зазначені одинакові підстави та предмет позову.
Також, як додатком до вказаних справ позивач додає один і той самий лист зауваження надісланий відповідачам 27.11.2022, на який як вказує позивач у позовних заявах у даній справі та справі №607/17208/22, не поставлено вхідного кутового штампа про надходження, нездійсненно його реєстрацію надходження, не надано підтвердження факту одержання за формою ст. 11 ЗУ 851-4, який не вирішено відповідачами у справі. Крім того як у даній справі так і цивільній справі №607/17208/22 позивач вказує, що відповідачами здійснюються несанкціоновані списання коштів із рахунку. Вказані обставини, і стали підставою для звернення до суду з даними позовними заявами, у зв`язку із чим він просить суд зобов`язати солідарно відповідачів передати перелік документів стосовно місцезнаходження АДРЕСА_1 , із зазначенням їх основних реквізитів, а також завірену їх копію.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 з подібними позовами до тих же відповідачів вже звертався до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, зокрема у справі №607/13728/22 позовну заяву з зв`язку із недоліками залишено без руху, 607/16941/22 позовну заяву з зв`язку із недоліками залишено без руху, 607/16966/22 позовну заяву з зв`язку із недоліками залишено без руху, 607/16945/22 позовну заяву з зв`язку із недоліками залишено без руху, 607/16982/22, 607/17003/22, 607/17008/22, 607/14872/22, 607/8934/22, 607/13724/22, 607/14854/22, 607/14872/22, 607/13592/22, 607/14711/22, 607/13732/22, 607/13732/22, 607/13889/22, та інші.
Кожна людина має право на судовий захист.

Однак право на судовий захист не є абсолютним. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що «право на суд» та «право на доступ до суду» може бути обмежене. Обмеження можуть бути введені, оскільки це право «за своєю природою потребує з боку держави регулювання, яке може варіюватися у часі та просторі в залежності від потреб та ресурсів суспільства та громадян» (Golder проти Сполученого Королівства). При накладені обмежень державі дозволяються певні межі розсуду, але будь-яке обмеження не може бути таким, щоб воно зменшувало саму сутність цього права людини. Однією з підстав для обмеження права на звернення до суду за захистом є використання цього права в цілях, які явно суперечать цілям звернення до судового органу, тобто не для захисту та відновлення прав та свобод, а для негативного впливу на іншу сторону судового процесу, для перешкоджання належній роботі суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Така поведінка має ознаки зловживання.

Зловживання правом на звернення до суду становить собою такий вид зловживань процесуальним правом, за якого, вся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною. Вичерпного переліку випадків, які вважають зловживанням правом на судовий захист не встановлено ані процесуальними кодексами, ані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Судова практика, серед іншого, визначає такі випадки як зловживання правом на звернення до суду: що заява до суду є вочевидь сутяжницька, має місце чергове звернення з завідомо безпідставною, явно необґрунтованою заявою, звернення з аналогічними, тотожними заявами, які вже подавалися раніше і були визнані неприйнятними (M. проти Сполученого Королівства); подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (постанова Верховного Суду у справі № 367/5934/17-ц від 02 вересня 2019 р.), подання заяви, що явно позбавлена реальної мети або яка взагалі не стосується законних об`єктивних інтересів заявника (Bock проти Німеччини), подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (постанова Верховного Суду у справі № 757/64933/17-ц від 11 вересня 2019 р.).
Враховуючи вищевикладене, а саме - подання ОСОБА_1 подання позивачем до суду до одних і тих самих відповідачів кількох позовів, з тих самих підстав, вказані дії судом визнаються зловживанням процесуальними правами.
Згідно з частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Окрім того, відповідно до пунктом 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України, заява повертається, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно повернути позивачу на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України та пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.
Керуючись ст. 2, 4, 5, 44, 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Дружба сервіс-житло 1», ДП «Фаворит-2» ПП «Дружба сервіс-житло 1», ПП «Квартал Л» про захист прав споживачів - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

СуддяН. Р. Кунець