КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.02.2023 до 14.04.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

______________________________________________________________________________

Справа № 759/2954/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1787/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що докази, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Підозрюваний визнає, що виготовляв амфетамін для власного вживання, та у справі відсутні докази на спростування таких доводів.

Відтак, на переконання апелянта, в даному випадку наявний лише склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 309 КК України.

Судом в мотивувальній частині ухвали лише формально зазначено про існування ризиків, які фактично не існують, слідчий суддя безпідставно вказав про їх існування, посилаючись лише на клопотання та усні пояснення сторони обвинувачення, яка не довела їх наявність.

Ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, вказаний ризик є припущенням слідчого.

У справі відсутній ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки представник обвинувачення не вказав, які саме предмети були вилучені під час обшуку, які мають відношення до незаконного обігу наркотиків.

Стороною обвинувачення не доведено наявність ризику впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, оскільки такі особи у кримінальному провадженні відсутні.

Ураховуючи дані про особу підозрюваного, наведений у клопотанні ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, є припущенням.

Апелянт зазначав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Він раніше не судимий, має місце реєстрації, офіційно не одружений, але більше 4 років проживає з ОСОБА_11 , з якою мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , виховує та має на утриманні двох малолітніх дітей своєї співмешканки, офіційно не працює, проте мав тимчасовий заробіток.

09.03.2023 у судовому засіданні прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких він посилався на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про способи виготовлення психотропних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у порушення законодавства щодо обігу в Україні наркотичних засобів та психотропних речовин, вирішив займатися незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

З метою реалізації свого злочинного умислу та полегшення вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_6 за невстановлених обставин та у невстановлений проміжок часу, вступив у злочину змову з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою отримання незаконного прибутку, шляхом здійснення систематичного незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах.

Продовжуючи реалізувати спільний злочинний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, ОСОБА_6 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами підшукали житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його постійного використання для систематичного, незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у невстановлений час, але не пізніше 14.02.2023, перебуваючи у спеціально пристосованому ними місці для незаконного виготовлення психотропних речовин, а саме у домоволодінні АДРЕСА_2 , використовуючи наявні в них прекурсори, речовини, рідини та предмети, виконуючи в точній послідовності відомий їм алгоритм дій схеми синтезу незаконно виготовили психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамні, загальною масою не менше 100 грамів, розпочавши їх незаконне зберігання з метою збуту.

14.02.2023 під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва за місцем незаконної діяльності ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін загальною масою не менше 100 грамів, фенілнітропропен, вагою не менше 1,5 кг., сірчану кислоту, близько 0,5 л., гідроксид натрію близько 2,5 кг., азотну кислоту близько 0,5 л., ізопропиловий спирт близько 2 л., кислоту оцтову льодяну близько 2,5 л., полімерні каністри та пляшки з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, які використовувались для незаконного виготовлення психотропної речовини.

Амфетамін відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 1890 від 12.12.2002, № 518 від 04.06.2008, № 1298 від 02.12.2009, № 373 від 31.05.2010, № 4 від 05.01.2011, № 796 від 27.07.2011, № 408 від 23.05.2012, № 800 від 22.08.2012, № 1129 від 05.12.2012, № 15 від 09.01.2013, № 234 від 08.04.2013, № 712 від 26.12.2014, № 747 від 26.10.2016), віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця №2, Список №2).

Відповідно до таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 № 280), амфетамін масою від 15 г. і більше, являє собою особливо великий розмір психотропної речовини, що знаходиться у незаконному обігу на території України.

Згідно доданих до клопотання матеріалів, 14.02.2023 ОСОБА_6 затримано згідно ст. 208 КПК України.

14.02.2023 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України.

16.02.2023 старший слідчий в особливо важливих справах 4 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням від 15.02.2023, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.02.2023 до 14.04.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах справи доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Посилання захисника на те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є досить високою.

Колегією суддів враховані доводи захисника про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце реєстрації, офіційно не одружений, але більше 4 років проживає з ОСОБА_11 , з якою мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , виховує та має на утриманні двох малолітніх дітей своєї співмешканки, офіційно не працює, проте мав тимчасовий заробіток, однак вказані обставини не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3