Справа № 331/1386/23
Провадження № 1-кп/331/346/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 21.01.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта - професійно-технічна, сімейний стан - не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.08.2015 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 07.04.2017 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавленні волі; звільнений 12.10.2022 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, в умовах воєнного стану, введеного на території України згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, 17 січня 2023 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , через незамкненні двері проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно з тумби, яка була розташована з правої сторони біля ліжка, викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон HUAWEI Y6 2018 ATU-L21 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2/MEID: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта складає 2200 гривень 00 копійок, з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Крім цього, 20 січня 2023 року, о 06 годині 44 хвилини, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що мобільний додаток «Приват 24» не захищений паролем, який використовується у мобільному телефоні HUAWEI Y6 2018 ATU-L21 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2/MEID: НОМЕР_2 , здійснив переказ грошових коштів з рахунку за номером картки № НОМЕР_4 , відкритого у AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 в сумі 2700 гривень на картку AT «ПУМБ» № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_4 , якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 2700 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що після звільнення з місць позбавлення волі, через введення в Україні воєнного стану, він приїхав в м. Запоріжжя, де оформився як внутрішньо переміщена особа та оселився за адресою: АДРЕСА_2 .

17 січня 2023 року у вечірній час доби він прийшов у гості до свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 , який проживав у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , проте ОСОБА_8 дома не було. Поряд з кімнатою ОСОБА_8 були відчинені двері кімнати 22-А. Він звернув увагу на те, що господаря вказаної кімнати не було. Він зайшов в кімнату 22-А та побачив на тумбі біля ліжка мобільний телефон HUAWEI в корпусі чорного кольору. В цей час у нього виник умисел на викрадення вказаного телефону. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв вказаний телефон, після чого покинув приміщення гуртожитку. Згодом, 23 січня 2023 року, впевнившись в тому, що додаток «Приват 24», який використовується у викраденому ним мобільному телефоні HUAWEI, не захищений паролем, він здійснив переказ грошових коштів з рахунку за номером картки № НОМЕР_4 , відкритого у AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 в сумі 2700 гривень на картку AT «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка належить йому. Вказані грошові кошти він витратив на власні потреби.

Після того, як його злочинні дії були викриті працівниками поліції, він повернув потерпілому ОСОБА_6 в непошкодженому стані викрадений ним мобільний телефон та в добровільному порядку відшкодував завдані ним збитки в сумі 2700 гривень.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, влаштувався на роботу, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду (а.п. 34).

Разом з тим, відповідно до змісту розписки, долученої до матеріалів провадження, 21 лютого 2023 року потерпілий ОСОБА_6 отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2700 гривень (а.п. 58).

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, щодо вартості викраденого майна, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта № 102-23 від 31.01.2023 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону HUAWEI Y6 2018 ATU-L21 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2/MEID: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору у справному стані, без механічних пошкоджень, який перебував у експлуатації з 2017 року, станом на момент вчинення злочину, складає 2200 гривень (а.п. 54-56).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення умисних кримінальних правопорушень, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має статус внутрішньо переміщеної особи, офіційно не працевлаштований, проте має джерело заробітку, виконуючи будівельні роботи за наймом, має місце постійного проживання, під наглядом лікаря-нарколога не перебуває, з часу вчинення вказаного кримінального правопорушення інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, в добровільному порядку відшкодував потерпілому завдані збитки, у зв`язку з чим останній претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, тобто вчинив активні дії щодо зменшення тяжких наслідків свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, оскільки заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна та відшкодуванням завданих збитків, у зв`язку з чим потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (одного) року - не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мікрочастинки з поверхні стільця, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 42-43);

- мобільний телефон HUAWEI Y6 2018 ATU-L21 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2/MEID: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити у ОСОБА_6 за належністю (а.п. 44-46);

- копії скріншотів з мобільного додатку «Приват 24» та копію платіжної інструкції № ЕСМ_Р24А741666962D615 на ім`я ОСОБА_6 які долучені до матеріалів даного кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 47-52).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1