Справа № 132/3435/22
Ухвала

Іменем України

16 лютого 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Захисника ОСОБА_5 ,

Потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000166 від 02.07.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Осіївка Бершадського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 02.07.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2022 року ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 січня 2023 року.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.12.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 30.12.2022 р. до 27.02.2023 р.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 27 лютого 2023 року, кримінальне провадження ще не завершене, обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти доведеним ризикам, тому застосування запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає необхідним його задовольнити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 27.12.2022 року ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 січня 2023 року.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.12.2022, до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 30.12.2022 р. до 27.02.2023 р.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує те, що обвинувачений, відповідно до ст. 12 КК України, вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, розгляд кримінального провадження ще не завершено, обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця роботи та інших соціально стримуючих факторів не має, тому наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення і свідчить про антисоціальний спосіб його життя та про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, тому суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 16 лютого 2023 року до 16 квітня 2023 року.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Розглядаючи можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, оскільки під час досудового розслідування 08.08.2022 р. ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак умови та порядок його відбування ОСОБА_4 було порушено, тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання слід відмовити.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням досліджених обставин суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави - сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173670 грн 00 коп.

Застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Осіївка Бершадського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з 16 лютого 2023 року до 16 квітня 2023 року.

Залишити без змін обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначений обсяг застави в розмірі сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 173670 грн 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16 квітня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити прокурору та надіслати для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її проголошення.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів після винесення.

Повний текст ухвали складений 20.02.2023 року.

СУДДЯ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

СУДДЯ ОСОБА_1

Копію засвідчено __________ 2023 року