Справа № 204/5052/23
Провадження № 1-і/204/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гірник Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000147, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, обґрунтування якого прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не має стійких соціальних зв`язків, родиною не навантажений, негативно характеризується за місцем мешкання, вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення свідчить про наявність реального ризику переховування від суду, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, немає постійного джерела прибутку, отже може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевикладене свідчить про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, з огляду на те, що ризики, про які зазначає прокурор не є підтвердженими та на їх існування немає доказів. Також зазначила, що свідки у кримінальному провадженні допитані, відтак просила змінити застосований запобіжний захід на більш м`який.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду України № 17/0/9-22 від 08 квітня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)», у зв`язку з неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Згідно до п. 20? Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Ухвалою слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 23.10.2022 включно.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.12.2022 включно.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.02.2023 включно.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.04.2023 включно.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 є не працевлаштованим, не одруженим, на утриманні нікого не маючий, таким чином у останнього відсутні соціальні зв`язки, а також відсутній постійний та сталий дохід для забезпечення відповідного рівня життя. Окрім цього, хоча у обвинуваченого і наявне місце проживання, однак на даний час на території Донецької області ведуться активні бойові дії і можливість проживати там постійно на даний час відсутня для обвинуваченого, а тому останній не має власного житла, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватою у вчиненні злочину, може переховуватися від суду під час воєнного стану в Україні, у тому числі й на території Російської Федерації.

Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_5 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Ризик впливу на свідків та експерта, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та експерта та дослідження їх судом.

Оскільки судовий розгляд по справі не закінчено, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід окремо зазначити, що для здійснення тиску на свідків достатньо того, що особа, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може вчинити дії, покликані на примушення свідків до надання неправдивих показань або ж відмову від їх надання.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд зазначає, що вказаний ризик не може бути врахований судом, оскільки згідно наданими прокурором відомостями про особу обвинуваченого такий ризик нічим не підтверджується. Не підтверджено документами, довідками про те, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності, був засудженим, має не зняту чи непогашену судимість, схильний до протиправної поведінки, притягувався до адміністративної відповідальності, також не було надано й інформації щодо зловживання обвинуваченим наркотичними засобами, або ж алкоголем.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Суд уважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Тому, беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою слід відмовити.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком на 60 днів до 10 червня 2023 включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1