490/1830/23 14.03.2023
н/п 1-кс/490/2253/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1830/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрещенівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, військовозобов`язаного, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема артилерійська бригада Великого князя Вітовта) навідника БРДМ, з 28.02.2023 військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 резервний батальйон ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України за наступних обставин.

24.10.1945 р. набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація (далі - РФ) та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09.12.1981 р. про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (ХХ) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

Ст.ст. 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18.10.1907 р., яка вступила в дію 26.01.1910 та 07.03.1955 визнана СРСР, правонаступником якого є РФ, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31.05.1997, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 02.03.1999 № 42-ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2, 3 зазначеного Договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003 (ратифікований РФ 22.04.2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Ст.ст. 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Ст.ст. 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

24.02.2022 р. у зв`язку з збройною агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14.12.1974 РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація РФ агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного управління Генерального штабу Збройних Сил РФ, Федеральної служби безпеки РФ, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.12.2022 громадянин ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією на підставі наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022, зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та вважається таким, що з 01.12.2022 справи та посаду навідника БРДМ військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, є день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 01.12.2022 р., тобто з моменту зарахування старшого солдата ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

28.02.2023 р. наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 62 від 28.02.2023 р. старшого солдата ОСОБА_4 переведено до військової частини НОМЕР_3 та призначено на посаду солдат резерву, де перебуває до теперішнього часу солдатом резерву.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників);

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями;

неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ,

і своєму безпосередньому начальникові;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;

вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, у невстановлений період часу, однак не пізніше 19 лютого 2023 р., перебуваючи у м. Первомайську Миколаївської області, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, діючи умисно, з метою надання допомоги іноземній державі в проведенні підривної діяльності, достовірно володіючи інформацією про тісні зв`язки ОСОБА_7 (яка користується абонентськими номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та має у додатку «Telegram» нікнейм « ОСОБА_8 ») з представниками Збройних сил російської федерації, використовуючи власний обліковий запис (акаунт), зареєстрований з абонентського номеру НОМЕР_7 , зв`язався у програмі для обміну повідомленнями (месенджері) «Telegram» із заступником командира військової частини НОМЕР_8 з військово-політичної роботи Збройних сил Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який користується обліковим записом (акаунтом), зареєстрованим за абонентським номером НОМЕР_9 , з нікнеймом « ОСОБА_10 ».

У цей же проміжок часу ОСОБА_4 , достовірно володіючи інформацією про те, що з 24 лютого 2022 року Російською Федерацією, а саме підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань РФ, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, надав ОСОБА_9 свою згоду на конфіденційну співпрацю та виявив готовність у наданні допомоги йому як представнику Збройних сил Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

В свою чергу, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Первомайську Миколаївської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання представникам РФ допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання інформації щодо розташувань приміщень, що використовуються представниками Збройних сил України, використовуючи обліковий запис (акаунт) програми для обміну повідомленнями (месенджер) «Telegram», направив повідомлення у вигляді фото та скрин-шоту карти ОСОБА_7 , для подальшого скерування представникам збройних сил російської федерації. На вказаному фото зафіксована адміністративна будівля ІНФОРМАЦІЯ_4 підпримки та на карті точні координати знаходження вказаного приміщення. Крім цього, до скрин-шоту карти, ОСОБА_4 додав допис «Пидркомат» та «Здесь ВСУ».

25.02.2023 р. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи про вчиненні дії, бажаючи настання наслідків щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, у месенджері«Telegram» користуючись обліковим записом (акаунтом), зареєстрованим з абонентського номеру НОМЕР_7 , надіслав невстановленій особі з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_11 », повідомлення в яких з`ясовує подальші його дії в разі переходу на бік зсвсрф.

Крім цього, 01.03.2023 р. ОСОБА_4 переслідуючи мету щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, у месенджері«Telegram» користуючись обліковим записом (акаунтом), зареєстрованим з абонентського номеру НОМЕР_7 , надіслав невстановленій особі з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_11 », повідомлення щодо його передислокації в іншу військову частину із зазначенням точного місцезнаходження за допомогою скрин-шоту мапи України.

Того ж дня, ОСОБА_4 , достовірно будучи обізнаним про тісні зв`язки ОСОБА_7 з представниками збройних сил російської федерації, скерував останній аналогічний скрин-шот карти його знаходження, у населеному пункті Верховка Вінницької області, усвідомлюючи, що остання передасть таку інформацію представнику зсрф.

В свою чергу, 02.03.2023 р. ОСОБА_7 з метою надання інформації щодо місця перебування ОСОБА_4 та розташування ЗСУ, скерувала вказане повідомлення представнику зсрф ОСОБА_9 , який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_10 », повідомлення щодо перебування ОСОБА_4 в іншій військовій частині із зазначенням координат на скрин-шоті мапи України та повідомила щодо перебування у вказаному місці резерву ЗСУ.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що він що він будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, документований паспортом громадянина України НОМЕР_10 , виданий 13.10.2008 р. Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника БРДМ військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у невстановлений період часу, однак не пізніше 19 лютого 2023 р. ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Первомайськ Миколаївської області, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, діючи умисно, з метою переходу на бік ворога, достовірно володіючи інформацією про тісні зв`язки ОСОБА_7 (користується абонентськими номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та має у додатку «Telegram» нікнейм « ОСОБА_8 ») з представниками Збройних сил російської федерації, використовуючи власний обліковий запис (акаунтом), зареєстрованого з абонентського номеру НОМЕР_7 , зв`язався у програмі для обміну повідомленнями (месенджері) «Telegram» із заступником командира військової частини НОМЕР_8 з військово-політичної роботи Збройних сил Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який користується обліковим записом (акаунтом), зареєстрованим за абонентським номером НОМЕР_9 , з нікнеймом « ОСОБА_10 ».

У цей же проміжок часу ОСОБА_4 , достовірно володіючи інформацією про те, що з 24 лютого 2022 року Російською Федерацією, а саме підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань РФ, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, надав ОСОБА_9 свою згоду на конфіденційну співпрацю та виявив готовність у наданні допомоги йому як представнику Збройних сил Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

В свою чергу, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Первомайську Миколаївської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання представникам РФ допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання інформації щодо розташувань приміщень, що використовуються представниками Збройних сил України, використовуючи обліковий запис (акаунт) програми для обміну повідомленнями (месенджер) «Telegram», направив повідомлення у вигляді фото та скрин-шоту карти ОСОБА_7 , для подальшого скерування представникам збройних сил російської федерації. На вказаному фото зафіксована адміністративна будівля ІНФОРМАЦІЯ_4 підпримки та на карті точні координати знаходження вказаного приміщення. Крім цього, до скрин-шоту карти, ОСОБА_4 додав допис «Пидркомат» та «Здесь ВСУ».

25.02.2023 р., ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи про вчиненні дії, бажаючи настання наслідків щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, у месенджері«Telegram» користуючисьобліковим записом (акаунтом), зареєстрованим з абонентського номеру НОМЕР_7 , надіслав невстановленій особі з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_11 », повідомлення в яких з`ясовує подальші його дії в разі переходу на бік зсвсрф.

Крім цього, 01.03.2023 р. ОСОБА_4 , переслідуючи мету щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, у месенджері«Telegram» користуючись обліковим записом (акаунтом), зареєстрованим з абонентського номеру НОМЕР_7 , надіслав невстановленій особі з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_11 », повідомлення щодо його передислокації в іншу військову частину із зазначенням точного місцезнаходження за допомогою скрин-шоту мапи України.

Того ж дня, ОСОБА_4 достовірно будучи обізнаним про тісні зв`язки ОСОБА_7 з представниками збройних сил російської федерації, скерував останній аналогічний скрин-шот карти його знаходження, у населеному пункті Верховка Вінницької області, усвідомлюючи, що остання передасть таку інформацію представнику зсрф.

В свою чергу, 02.03.2023 р. ОСОБА_7 з метою надання інформації щодо місця перебування ОСОБА_4 та розташування ЗСУ, скерувала вказане повідомлення представнику ОСОБА_12 , який користується обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_10 », повідомлення щодо перебування ОСОБА_4 в іншій військовій частині із зазначенням координат на скрин-шоті мапи України та повідомила щодо перебування у вказаному місці резерву ЗСУ.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, як вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, будучи військовослужбовцем має навички, які можуть сприяти йому у перетині лінії розмежування та переході на територію, яка знаходиться під контролем країни агресора, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими підозрюваний міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на їх притягнення до кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, вказавши на необґрунтованість підозри, незаконне затримання підозрюваного, недоведеність існування ризиків, наведених прокурором, а також на незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 , заперечивши свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, від дачі пояснень відмовився.

В подальшому підтвердив у судовому засіданні, що мав переписку у телеграм каналі з жінкою, записану як сістерс, якій надсилав відомості щодо розташування військової частини, але стверджував, що насправді надсилав дані щодо розташування нежилої будівлі, в якій не перебували люди та наміру перейти на бік ворога не мав. В ході аудіо дзвінка вказав на чотириповерхову будівлю зліва. При цьому перебував в стані глибокої депресії, як в тумані. За час військової служби до нього погано відносився комбат, завдяки якому він отримав багато ускладнень зі здоров`ям, намагався покінчити з життям, незважаючи на що, надавши медичну допомогу, його залишили на військовій службі.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, 28.02.2023 р. внесено до ЄРДР за № 0000140.

10.03.2023 р. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, затримано ОСОБА_4 та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст. 111 КК України, підтверджується даними протоколів про проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08.03.2023, додатками до них; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно з якими в ході особистого обшуку ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон марки «Redmi» моделі «20Pro» з номерами оператору мобільного зв`язку НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ: НОМЕР_14 , та мобільного телефону марки «Mi9TPro» моделі «M1903FIIA», з номерами оператору мобільного зв`язку НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , ІМЕІ: НОМЕР_17 , ІМЕІ: НОМЕР_18 на якому зафіксовано особисте листування з використанням застосункуTelegram користувача облікового запису, зареєстрованого з абонентського номеру НОМЕР_7 , з нікнеймом « ОСОБА_13 » з користувачами зареєстрованими за абонентськими номероми: НОМЕР_19 , з нікнеймом «архітектор» та «систр» зареєстрована з обліковим записом « ОСОБА_14 ».

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, хоча і притягується до кримінальної відповідальності вперше, має неврологічні розлади, є неодруженим, хоча і має зареєстроване місце проживання, проте проживає у іншому місці, обставини, що давали б підстави вважати, що під час вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування дій, він перебував у неосудному або обмежено осудному стані відсутні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, що з огляду на характер ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і є несудимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, без права внесення застави.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, суперечить вимогам діючого кримінального процесуального закону та на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Твердження захисника щодо незаконності затримання підозрюваного свого підтвердження у судовому засіданні не знайшло, та за правилами ст.ст.206, 208, 193, 194, 178 КПК України не є обставиною, що враховується під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання щодо залучення експерта для проведення підозрюваному психіатричної експертизи не є компетенцією слідчого судді на даному етапі кримінального провадження та сама по собі наявність у підозрюваного рекомендації про нагляд психіатра, наявності неврологічних розладів та хронічного геморою не є підставою для незастосування на даній стадії кримінального провадження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обставини ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" без визначення застави.

Строк дії ухвали по 08 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1