Провадження № 1-кп/369/555/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у та клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , яке обґрунтовано прокурором тим, що існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду та впливати на свідків, потерпілого, які ще не допитані у справі, а також зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів із максимальним покаранням, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, у разі визнання його винуватим. Прокурор зазначив також в клопотанні, що при оцінці ризиків у справі також має бути враховано характер та спосіб скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор зазначив, що місце реєстрації обвинуваченого є тимчасово окупованою територією України, в обґрунтування доводів клопотання також вказував на відсутність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків за місцем реєстрації, зокрема відсутність осіб на утриманні, які б могли забезпечити його належну процесуальну поведінку, а також відсутність постійного місця роботи та джерела доходу на момент затримання останнього. Також прокурор зазначив, що ризик впливу на свідків, які ще не допитані у справі, є цілком реальним, оскільки обвинуваченому відомі місце проживання останніх та йому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із застосуванням насильства. З огляду на вказане, прокурор в клопотанні зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам у справі, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Станом на 16.03.2023 суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, тому на підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України головуюча суддя ОСОБА_1 розглядає дане клопотання прокурора одноособово.

Крім того, в судовому засіданні поставлено на обговорення заявлене клопотання обвинуваченим ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, яке останній підтримав та просив повторно оцінити наявні матеріали провадження, довідку ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України від 01.03.2023 року про строк попереднього ув`язнення з 22.04.2015 року та змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання. Своє клопотання обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтував тим, що він тривалий строк утримується під вартою, що не має наміру переховуватися від суду та буде виконувати вимоги ст. 194 КПК України, що тяжкість пред`явленого обвинувачення сама по собі не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того обвинувачений вказував на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема родини, братів, сестер, зазначав, що забезпечував фінансово себе та свою сім`ю до затримання, є раніше не судимою особою. Крім того, зазначав, що немає наміру впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому вказував, що прокурор жодних доказів на підтвердження таких доказів не надає. З огляду на вказане, обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора як необґрунтованого належними доказами, крім того, просив прокурора надати докази, якими останній обґрунтовує ризики, зазначені в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив з підстав його необґрунтованості належними доказами, а також просив задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з огляду на тривалий час тримання останнього під вартою та дію презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечили з підстав необґрунтованості заявлених прокурором ризиків та просили суд в його задоволенні відмовити та задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 й застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Прокурор проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу заперечила, та з приводу клопотання останнього щодо надання доказів на підтвердження існування ризиків у справі, зазначила, що мотиви і доводи клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор висловив у спосіб, який вважав правильним і достатнім.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд вислухавши доводи клопотань прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 , думку учасників провадження щодо доводів вказаних клопотань, враховуючи встановлені обставини кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується обвинуваченому, та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, а також про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд виходить із того, що ймовірність реалізації вказаних прокурором ризиків (переховуватися від суду та впливати на свідків й потерпілого у справі) не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, суспільно небезпечним наслідком якого стала смерть двох осіб. Свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися, з огляду на стадію розгляду справи. Крім того, суд бере до уваги дані про обвинуваченого, а саме: відсутність у обвинуваченого, який не одружений, осіб на утриманні, а також відсутність у останнього до затримання офіційного місця працевлаштування та доказів активної трудової діяльності, а також відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, суд врахувавши всі доводи учасників, надані в судовому засіданні, повторно дослідивши наявні матеріали, вислухавши нові доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , наведені в клопотанні про зміну запобіжного заходу, зокрема про наявність у нього міцних соціальних зв`язків (родини), заробітку до затримання, який надавав йому можливість утримувати родину, вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо наявності підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, оскільки у цій конкретній справі застосування такого запобіжного заходу не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, враховуючи встановлені обставини та дані про особу обвинуваченого, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі, забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України. Таким чином, з урахуванням вказаного, відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Врахувавши положення статей 177, 178 КПК України, суд дійшов висновку про залишення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 . При цьому, суд виходить із того, що зі сплином часу у суду виникає обов`язок додатково оцінювати ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Тому, з урахуванням тривалого часу, протягом якого обвинувачений тримається під вартою, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру застави з 500 до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів з 16.03.2023 року до 14 травня 2023 року включно.

Зменшити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі з 500 (п`ятсот) до 150 (сто п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:

Отримувач:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119

Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ

Рахунок отримувача UA0018661.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 20.03.2023 року о 17 год. 00 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_10 Перекупка