Справа № 463/5598/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1004/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 8 серпня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання. Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 15 липня 2022 року в період часу з 22 години 10 хвилин по 23 годину 07 хвилин, перебуваючи у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, умисно грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, демонструючи зверхність та вседозволеність, у громадському місці, заздалегідь підготувавши пакет, в якому знаходились скляні пляшки у невизначеній кількості але не менше 24 штук, почав кидати вищевказані скляні пляшки по вікну квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілій ОСОБА_9 , а також по фасаду будинку біля вікна потерпілої, внаслідок чого повністю розбив вікно та пошкодив зовнішній фасад будинку біля вікна квартири потерпілої. Після цього, ОСОБА_7 , підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , та пошкодив дверну ручку вхідних дверей квартири потерпілої.

Продовжуючи свій умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, проявляючи ще більшу агресію у своїх вчинках, ОСОБА_7 , повернувшись у внутрішній двір будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи навпроти вікна квартири АДРЕСА_4 , безпричинно виражався в сторону потерпілої ОСОБА_9 нецензурною лайкою, висловлював словесні образи і погрози фізичною розправою, та продовжив кидати скляні пляшки та уламки каміння у розбите вікно, спричинивши пошкодження стіни у приміщенні кухні. На неодноразові зауваження припинити протиправну поведінку ОСОБА_7 не реагував та продовжував свої протиправні дії, з метою продемонструвати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю.

Не погоджуючись із оскарженим вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржений вирок змінити, призначити йому більш м`якше покарання у виді штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що, вирок суду надто суворий. Просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше не притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Окрім того, сусіди та мешканці підтверджують факт того, що ОСОБА_7 не зловживає алкогольними напоями, допомагає сусідам на їх прохання,та за власною ініціативою прибирає прибудинкову територію тощо. Також у ОСОБА_7 є собака лайка, а оскільки ОСОБА_7 проживає один, і якщо його заарештують на три місяці то за собакою не буде кому доглядати.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу, яка не заперечила проти зміни вироку суду, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримані в повному об`ємі.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався у спрощеному провадженні у відповідності до вимог ст.ст. 381-382 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

У відповідності до вимог ст. 408 КПК України. суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував дані про особу винного, зокрема те, що останній офіційно не працює, скоїв кримінальний проступок не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав свою вину та розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої.

На думку колегії суддів, враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його молодий вік, щире каяття у вчиненому та те, що останній вибачився перед потерпілою, не зловживає спиртними напоями, прибирає прибудинникову територію, має позитивні характеристики від сусідів, покарання, призначене вироком суду першої інстанції, за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , і йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Колегія суддів погоджується із доводами сторони захисту, що покарання у виді штрафу відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для обвинуваченого, сприятиме досягненню основної мети покарання виправленню та перевихованню ОСОБА_7 , запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, вирок суду першої інстанції у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає зміні, а саме - пом`якшенню до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а оскаржений вирок щодо ОСОБА_7 зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволити.
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 8 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, визначене вироком Личаківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2022 року, до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку на початок строку відбування покарання
У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4