В И Р О К

іменем України

07.12.2022 Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000126 від 12 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорокотяга Жашківського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

адвокат ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 12 липня 2021 року близько 11 год 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній долонею правої руки один удар в ділянку попереку, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 2-го поперекового хребця, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/427 від 27.08.2021, відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння.

Розповів, що в той день посварився із потерпілою, оскільки вона ображала його дружину. В ході конфлікту схопив її за шию та придавив до землі.

ОСОБА_3 визнав, що тілесні ушкодження у потерпілій виникли в наслідок його дій, але проти цивільного позову заперечував, оскільки в нього немає грошей.

Прокурор та адвокат не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Потерпіла підтвердила встановлені обставини, погодилась з обмеженням права на апеляційне оскарження. Просила задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов по суті, ухвалюючи обвинувальний вирок чи постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ст. 23, ч. 3 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1167, ст. 1195, ст. 1206 ЦК України потерпіла має право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, витрат на лікування, придбання ліків, моральної шкоди.

Судом під час судового розгляду встановлено, що в результаті дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, нею понесені витрати на лікування, медичний та побутовий догляд, купівлю лікарських засобів.

Понесені потерпілою витрати на лікування, купівлю лікарських засобів на суму 27 045 грн підтверджуються відповідними виписками із медичної документації, квитанціями та фіскальними чеками, долученими потерпілою до позовної заяви. Отже, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 в цій частині доведеними, а тому наявними підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнової шкоди, в сумі 27 045 грн.

Суд не бере до уваги дублікат чека (арк. с. 17), згідно з яким ОСОБА_5 сплатила 22 420 грн за набір для пункції вертебропластики, оскільки вказаний чек наданий у двох екземплярах, що підтверджує дата оплати 19.07.2021 10:48:45, не бере до уваги чек Приват банку (арк. с. 17), якість якого не дозволяє встановити платника, суму та призначення платежу.

Також суд не враховує фіскальні чеки (арк. с. 18), оскільки з них неможливо встановити платника.

Згідно з позовом, потерпіла ОСОБА_5 оцінила завдані їй моральні збитки в сумі 50 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує, що внаслідок дії винного ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 було завдано тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Крім того, суд враховує, що потерпіла є особою похилого віку.

З урахуванням вищенаведеного, характеру правопорушення, глибини і тривалості фізичних та душевних страждань потерпілої, погіршення її здібностей, поведінки обвинуваченого, його майнового стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1 000 грн, що буде достатньою, з урахуванням розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 майнову шкоду, пов`язану із здійсненням витрат на лікування, в розмірі 27 045, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_8