Справа № 638/1290/23
Провадження № 1-кс/638/385/23
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000434, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», ІMEI(1) НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф пакету з номером PSP 1276458 та опечатано.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000434 від 18.02.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 17.02.2023 до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 16.02.2023 за адресою: м. Харків, в`їзд Армійський, буд. 6, невстановлена особа, під час воєнного стану, таємно з корисних мотивів, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду, сума якої наразі встановлюється.

17.02.2023 слідчому СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , під час складання протоколу огляду місця події у проміжок часу з 14:20 до 14:36 за адресою: м. Харків, вулиця Бойова, біля будинку 24, за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», ІMEI(1) НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору в силіконовому прозорому чохлі, у вживаному стані, який остання придбала 16.02.2023 в денний час знаходячись на вулиці Армійській в м. Харкові у свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 за двісті гривень. Після чого, вище вказаний мобільний телефон було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф пакету з номером НОМЕР_2 та опечатано.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати клопотання у її відсутність.

Прокурор ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати клопотання у її відсутність..

Власник майна, ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати клопотання у його відсутність.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000434, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.02.2023 до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 16.02.2023 за адресою: м. Харків, в`їзд Армійський, буд. 6, невстановлена особа, під час воєнного стану, таємно з корисних мотивів, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду сума якої наразі встановлюється.

17.02.2023 слідчому СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , під час складання протоколу огляду місця події у проміжок часу з 14:20 до 14:36 за адресою: м. Харків, вулиця Бойова, біля будинку 24, за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», ІMEI(1) НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору в силіконовому прозорому чохлі, у вживаному стані, який остання придбала 16.02.2023 в денний час знаходячись на вулиці Армійській в м. Харкові у свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 за двісті гривень. Після чого, вище вказаний мобільний телефон було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф пакету з номером НОМЕР_2 та опечатано.

Вказані речі є речовими доказами, мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а їх повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000434, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Glaxy A10s», ІMEI(1) НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який було вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф пакету з номером НОМЕР_2 та опечатано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1