У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000166, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2023 року у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на боєприпаси, вилучені під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Прокурор стверджує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення належного, повного та всебічного проведення досудового розслідування, необхідності проведення відповідних судових експертиз, а, незастосування вказаного заходу може призвести до знищення, втрати, підміни або пошкодження майна, що перешкодить кримінальному провадженню.

На думку прокурора висновки слідчого судді про те, що вилучені речові докази є предметами, які вилучені законом з обігу є передчасними, оскільки на момент розгляду клопотання, відповідних експертних досліджень не проведено, а відтак без застосування у кримінальному провадженні спеціальних знань в галузі балістики, вказані твердження слідчого судді є припущеннями.

Прокурор вважає, що висновки слідчого судді про порушення строку звернення прокурора з клопотанням про арешт майна є безпідставними, оскільки відповідні речові докази вилучені 10.01.2023 р., а з клопотанням про арешт майна, прокурор, за допомогою електронної пошти, звернувся 11.01.2023 р., що відповідає вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

12.01.2023 р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали клопотання прокурора про арешт вилучених у ОСОБА_6 боєприпасів: патронів до автоматичної зброї калібру 5,45 мм у кількості 211 шт., 2 предметів схожі на ручні гранати «Ф1», з яких, у ході огляду, вилучено запали УЗРГМ, три магазини до АК калібру 5,45 мм та патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 у кількості 88 штук, які вилучено 10.01.2023 р. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , які видав начальник групи ХЗВ ВСП ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя, врахувавши положення ст. ст. 167, 170, ч. 7 ст. 237 КПК України, зазначив, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт є вилученим законом з обігу, тому не вважається тимчасово вилученим та не підлягає поверненню особам, а може бути визнане постановою слідчого речовим доказом та зберігатись у визначеному місці, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом положень ст. 131 КПК України арешт майна відноситься до одних із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені у ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, 10.01.2023 р., в ході огляду місця події на вулиці, за межами подвір`я, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , начальник групи ХЗВ ВСП ОСОБА_7 видав боєприпаси, вилучені у ОСОБА_6 , а саме, патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 мм у кількості 211 шт., 2 предмети, схожі на ручні гранати «Ф1», з яких, у ході огляду, вилучено запали УЗРГМ, три магазини до АК калібру 5,45 мм та патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 у кількості 88 штук, які поміщені до відповідних пакетів та вилучено з місця події.

Вказані предмети, постановою слідчого від 10.01.2023 р., визнані речовими доказами у кримінальному упровадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000166, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор Бериславської окружної прокуратури Херсонської області звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на вказані предмети, які вилучені 10.01.2023 р. під час огляду місця події.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене 10.01.2023 р. під час огляду місця події майно, слідчий суддя передчасно зробив висновок про належність вказаних вилучених речових доказів до предметів, які вилучені законом з обігу, оскільки на момент розгляду клопотання відповідних експертних досліджень проведено не було, тобто висновки слідчого судді про те, що вилучені 10.01.2023 р. під час огляду місця події предмети, відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, є лише припущенням.

Разом з тим, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні про накладення арешту на майно, з яким прокурор звернувся до слідчого судді, зазначено наступне:

«10.01.2023 р. надійшло повідомлення про те, що 10.01.2023 р. о 18.12 год. начальником ВСП ОСОБА_7 під час реагування на повідомлення та перевірки документів у ОСОБА_6 , який ймовірно являється військовослужбовцем ЗСУ, у останнього виявлено боєприпаси, а саме, 2 предмети, схожі на гранати «Ф1», три магазини з патронами калібру 5,45 мм та патрони в підсумку, які в подальшому вилучені працівниками поліції.

10.01.2023 р. проведено огляд місця події на вулиці за межами подвір`я, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого начальник групи ХЗВ ВСП ОСОБА_7 видав боєприпаси вилучені у ОСОБА_6 , а саме патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 мм у кількості 211 шт., які поміщено до сейф пакету WAR 1105896, 2 предмети, схожі на ручні гранати «Ф1», поміщені до сейф пакету WAR 1105894, 2 запали УЗРГМ, поміщені до сейф пакету WAR 11046598, три магазини до АК калібру 5,45 мм, поміщені до сейф пакету WAR 1102889, патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 у кількості 88 штук, поміщені до сейф пакету WAR 1105895.»

До клопотання долучено:

- постанова про залучення, як речового доказу від 10.01.2023 р.;

- постанова про призначення групи слідчих від 10.01.2023 р.:

- протокол огляду місця події від 10.01.2023 р., який розпочався о18.30 год. та закінчений о 19.10 год., за змістом якого ОСОБА_7 видав боєприпаси, які вилучив у ОСОБА_6 за межами подвір`я.

Зміст клопотання та долучені до нього документи свідчать про те, що предмети, на які просить накласти арешт прокурор, фактично вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 .

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 208 КПК України, уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину, та має право здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

За змістом ч. 1 ст. 237 КПК України, огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проведення огляду особи положеннями цієї статті не передбачено.

У пунктах 3, 4 ч. 2 ст. 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права особи на захист та отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давань показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Згідно зі ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, предмети, на які просить накласти арешт прокурор, вилучені у ОСОБА_6 з порушенням вимог ст. ст. 208, 223, 236 КПК України, тобто з істотним порушенням його права на захист, а тому, відповідно до положень ст. 87 КПК України, є недопустимими доказами. Отже, ці докази не можуть бути використані при прийнятті судом процесуального рішення і на них не може бути накладено арешт, з метою забезпечення їх збереження.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні прокурора майно, а тому ухвала слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000166 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3