Справа № 361/6253/22
Провадження № 1-кп/361/1050/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.22 Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002077 від 01.10.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не інвалід, не депутат, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 в період часу з кінця серпня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точної дати встановити не представилось можливим, перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , виявив предмет зовні схожий на гранату Ф1, який складався з корпусу (маркуванням 38661-80Т) та підривача (маркуванням 239-79 УЗРГМ-2 УЗУП 583-22-80).

Достовірно розуміючи, що вказаний предмет є гранатою та діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" та указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (із змінами внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022 № 259/2022 від 18.04.2022) «Про введення воєнного стану в Україні», у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в порушення вимог Додатку № 1, затвердженого п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, поклав до кишені кофти предмет зовні схожий на гранату Ф1, який складався з корпусу (маркуванням 38661-80Т) та підривача (маркуванням 239-79 УЗРГМ-2 УЗУП 583-22-80) та почав зберігати при собі і здійснювати носіння.

Після цього, в період часу з кінця серпня 2022 року - початок вересня 2022, ОСОБА_5 приніс вищевказаний предмет за місцем мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , де почав його зберігати.

01.10.2022 в період часу з 14 години 41 хвилина по 15 годину 23 хвилини за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату Ф1, який складався з корпусу (маркуванням 38661-80Т) та підривача (маркуванням 239-79 УЗРГМ-2 УЗУП 583-22-80).

Відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи було встановлено, що наданий на експертизу предмет, який поміщено до спеціального пакету № VS 2115715, є промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Наданий на дослідження, промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. Наданий на експертизу предмет, який поміщено до спеціального пакету № VS 2115756, є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2. Наданий на дослідження, промислово виготовлений, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів. Уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 відноситься до засобів детонування.

У порядку, передбаченому частиною третьою статті 102 Кримінального процесуального кодексу України, судовий експерт вказує наступне. При поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження корпусу ручної осколкової гранати Ф-1, з наданим на дослідження, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення, бойових припасів та придатна до вибуху.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як незаконне носіння, зберігання, придбання бойового припасу, вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, тобто такі, що підпадають склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування на підставі положень статей 468, 469, 472 КПК України між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області, якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов угоди про визнання винуватості від 21.11.2022 року ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 263 КК України в обсязі висунутої підозри.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку відповідно до вимог статті 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
З доданих до обвинувального акту документів вбачається, що потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, згідно статті 12 КК України є тяжким злочином.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену з ним міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Захисник у підготовчому судовому засіданні просив цю угоду затвердити.
Сторона захисту - адвокат ОСОБА_4 просив суд заствердити угоду. Щоо призначення покарання просив суд застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, обмежившись 1 роком іспитового строку.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні ОСОБА_5 було роз`яснено, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь.
При цьому, суд переконався, що ОСОБА_5 , визнаючи свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, цілком розуміє свої права, визначені частиною 4 статті 474 КПК України відмовляється від їх процесуального використання; повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, які йому роз`яснені.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають вимогам статті 472 КПК України, правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за частиною 1 статті 263 КК України правильна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтею 65 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Під час досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.
Суд вважає за необхідне змінити діючий на момент винесення вироку запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили
Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана.
В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (ухвала слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2022 року)
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2022 року, укладену у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002077 від 01.10.2022 року між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю адвоката - ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченому частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу змінити на особисту зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі:
- 3020 гривень 48 коп., для проведення судової вибухо-технічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/111-22/45635-ВТХ від 11.11.2022 року;
У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2022 року (ухвала № 1-кс/361/1001/22) на вилучене під час обшуку майно належне ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Meizu» M5C, 16 Гб, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази, а саме: предмет, зовні схожий на корпус ручної осколкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням на даній чатині: "38661-80Т", який було вилучено та поміщено до спецпакету BBTC № VS2115715; предмет, зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням на зовнішній стороні запобіжного важеля 239-79 УЗРГМ-2 734 П, внутрішня сторона важеля 583-22-80, який вилучено та поміщено до спецпакету BBTC VS2115756; предмет, зовні схожий на ніж та предмет, зовні схожий на патрон, які вуличено та поміщено до спецпакету WAR1293985 і передані до камери схову речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, у кримінальному проваджені внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002077 від 01.10.2022 року - знищити.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1