ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/478/22 Справа № 711/5986/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого (ст. 89 КК України), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0000060 від 08.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням даті, часі, місці, обставин, та у невстановленої особи незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту до 15.11.2022.
15.11.2022 під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за вказаною вище адресою працівниками поліції виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, підготовлену до збуту та розфасовану у вісім поліетиленових пакетиків, яку ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб зберігав з метою збуту.
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
15.11.2022 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КК України.
16.11.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Причетність підозрюваного до вчинення зазначених злочинів підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, даними висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, протоколом обшуку та іншими доказами.
В клопотанні вказується, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, враховуючи, відсутність сім`ї, місця роботи та навчання, слідство вважає, що існує обґрунтований ризик, що він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_7 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
На підставі вищевикладеного, слідчий вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні. Вважає, що максимальний розмір застави (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2022 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 13.01.2023 включно.
Строк тримання під вартою обраховано з моменту затримання - 15.11.2022 року.
Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 148860 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з-під варти.
Роз`яснено підозрюваному, що він, або заставодавець, мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000060, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2022.
У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, вирішено покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді,
- не відлучатися з м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування у будь-якій формі з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України Застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Разом з тим, слідчий суддя вказала, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірною для підозрюваного, а тому вважала за необхідне визначити заставу у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний вказує, що ухвала є незаконною, прийнятою з порушеннями норм кримінально-процесуального закону, а слідчий суддя порушила порядок повного та неупередженого судового розгляду з урахуванням приписів статей 5 і 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод практики Європейського суду з прав людини.

Просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.
15.11.2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16.11.2022 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України.
Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом проведення обшуку від 15.11.2022;
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000060 від 08.02.2022 №575Т/40-23/07-2022 від 01.09.2022;
- висновком експерта від 17.11.2022 № СЕ-19/124-22/12553-НЗПРАП.
Слідчим суддею зазначено, що на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на такі обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Колегія суддів погоджується з висновками, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється чи вчинити нове.
При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, було враховано тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має зареєстроване місце проживання, апеляційний суд вважає, що у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя вірно врахував встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.
Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику незаконно впливати на свідків.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками та вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється. Останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, не має офіційного заробітку, а відтак і постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.
Отже, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання названим вище ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги, не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави. Це зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 370, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2022, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді