Справа № 541/253/23
№ провадження 1-кп/541/88/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000035 від 05.11.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Качири Качирського району Павлодарської області Казахської РСР, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ групи, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 201 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, через Інтернет-аукціони антикваріату, скуповував предмети старовини, які в подальшому реставрував та пересилав через митний кордон України з приховуванням від митного контролю до країн Європейського Союзу.

З метою підшукання продавців предметів старовини ОСОБА_4 через мережу Інтернет, придбавав та реалізовував вказані предмети на спеціалізованому Інтернет аукціоні «Santique.com.ua». Окрім вказаного, ОСОБА_4 з метою обговорення деталей купівлі/продажу, використовував телефонні месенджери, в тому числі «Viber» та мобільні телефони з номерами НОМЕР_1 і НОМЕР_2 .

Будучи обізнаним у протиправності своєї діяльності, пов`язаної із контрабандою культурних цінностей, ОСОБА_4 мав достатній теоретичний та практичний досвід щодо визначення вартості, історичної, культурної, наукової, етнографічної цінності предметів старовини, процедури їх купівлі- продажу, переміщення (пересилки), у тому числі за кордон України.

У подальшому, 21.11.2022 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою виконання злочинного умислу щодо здійснення переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, помістив предмети старовини в поліетиленовому не прозорому пакуванні з 2 картонними вставками та поліпропіленовою плівкою, в картонний короб АТ «Укрпошти». При цьому, на паперовій обгортці поштового відправлення, рукописним способом, ОСОБА_4 зазначив дані відправника: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 та реквізити отримувача: АДРЕСА_3 , тел. № НОМЕР_3 .

При цьому, з метою приховування від митного контролю культурних цінностей у разі їх виявлення правоохоронними органами України, ОСОБА_4 діючи умисно, задекларував вміст поштового відправлення, як «Альбом».

В той же день, 21.11.2022 ОСОБА_4 , використовуючи можливості поштового зв`язку АТ «Укрпошта», у відділенні №1 Полтавської дирекції АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська, 48, передав для оформлення та відправлення начальнику вказаного відділення ОСОБА_6 , картонний короб з предметами старовини, на упаковці якого були зазначені адреси отримувача та відправника.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи обізнаними та попередженим про обмеження в переміщенні за кордон заборонених або цінних речей, запевнив ОСОБА_6 про відсутність в міжнародному поштовому відправленні культурних цінностей, пересилання яких заборонено чинним законодавством та проставив підпис в митній декларації форми СN23.

Під час поштового оформлення, начальник відділення №1 ОСОБА_6 , будучи не обізнаною у злочинних намірах ОСОБА_4 , прийняла у останнього поштове відправлення, та, не розриваючи поліетиленове пакування, скріплене скотчем, оскільки останній запевнив її про відсутність будь-яких заборонених до пересилання предметів, зареєструвала прийняте від нього міжнародне поштове відправлення, присвоївши йому № СР376 650 525UА, прийняла оплату за надання послуг по пересилці та видала ОСОБА_4 фіскальний чек про здійснення оформлення вказаного міжнародного поштового відправлення, датованого 21.11.2022.

В подальшому, 24.11.2022 у приміщенні ДОПП АТ «Укрпошта» за адресою: м. Київ, вул. Кирпи, 2, під час тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, співробітниками УСБУ в Полтавській області вилучено міжнародне поштове відправлення №СР376 650 525UА, в якому виявлені упаковані в поліетиленову не прозору плівку білого кольору 3 дерев`яні дошки з живописними зображеннями християнських святих «Втіха або розрада», «Божа Матір Знамення» та «Іоанн Воїн».

Згідно з висновком судової мистецтвознавчої експертизи №2428/2434/2483-2486 від 23.12.2022, надані на дослідження ікони Ватопедська Богородиця «Втіха або розрада», «Божа Матір Знамення» та «Іоанн Воїн», які виявлені в міжнародному поштовому відправленні №СР376 650 525ИА, належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення.

Тобто, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вказаних культурних цінностей, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки предмети контрабанди були виявлені та вилучені співробітниками СБ України під час тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

16 січня 2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 , ч.1 ст.201 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк - 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 буде звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно. Просила зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні в межах розміру місячної пенсії ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 201 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, є особою з інвалідністю ІІ групи, за місцем проживання характеризуется задовільно, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

В силу ч.4 ст. 174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 25.11.2022 (справа № 554/9368/22, провадження №1-кс/554/14031/2022). на ноутбук марки «MacBook Air», серійний № С02DN54ZQ6L5; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max», серійний № НОМЕР_4 .

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчих, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз.

Згідно матеріалів кримінального провадження по справі проведено судово-мистецтвознавчу експетизу №2428/2434/2483-2486 від 23.12.2022 року вартістю 9438,50 грн.

За приписами ч.ч.1.3 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, не працює, отримує пенсію у розмірі 2100 грн., отже перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про зменшення процесуальних витрат, яке підлягає до задоволення. Суд, враховуючи перелічені обставини, вважає, що ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні слід зменшити до 2100 ( двох тисяч ста) гривень 00 коп.

Керуючись ст. ст.119, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.01.2023 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.01.2023 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази: ікону Ватопедська Богородиця «Втіха або розрада», розмірами 320x245x20мм; ікону «Божа Матір Знамення», розмірами 300x200x15мм; ікону «Іоанн Воїн», розмірами 305x208x15мм, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів слідвідділу адміністративної будівлі №2 УСБУ в Полтавській області (36014 м.Полтава, вул. Соборності,40) - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 25.11.2022 (справа № 554/9368/22, провадження №1-кс/554/14031/2022)а саме: на ноутбук марки «MacBook Air», серійний № С02DN54ZQ6L5; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max», серійний № НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 2100 (дві тисячі сто) гривень 00 копійки.

Речові докази: ноутбук марки «MacBook Air», серійний № С02DN54ZQ6L5; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max», серійний № НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1