Справа №932/170/23
Номер провадження №1-кс/932/579/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищезазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2023 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , із позбавленням права володіння, користування та розпорядження, в рамках кримінального провадження № 0000042 від 05.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заявник вказує, що органом досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженню, призначені експертизи та отримані висновки, а тому подальше утримання автомобіля під арештом є недоцільним, і в необхідності застосування такого арешту відпала потреба. Посилаючись на викладене, просить слідчого суддю скасувати арешт у вигляді володіння, користування та розпорядження на автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судове засідання представник власника майна не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує та просить задовольнити та долучено заяву про примирення з потерпілої.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею також встановлено, що кримінальне провадження на даний час не закрито. Питання щодо долі речових доказів вирішується судом під час постановлення вироку. Слідчий суддя не вправі на даній стадії вирішувати питання про зняття арешту з майна повністю, оскільки в такому разі є ризик того, що автомобіль, який має статус речового доказу, може бути прихований, спотворений, знищений, або відчужений на користь третіх осіб, що завдасть шкоду кримінальному провадженню та призведе до втрати цього речового доказу.

Питання щодо зняття арешту з цього майна повністю може бути вирішено у разі закриття кримінального провадження, коли у застосуванні такого арешту майна дійсно відпаде потреба. В даному випадку вважаю, що арешт був накладений правомірно, і підстави його застосування наразі не відпали. Такий ступінь втручання у права власника є виправдним, оскільки потреби досудового розслідування у цьому випадку мають більш важливе значення.

Враховуючи викладене, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що особа, яка звернулась із клопотанням, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, довела, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачаються.

За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт у вигляді позбавлення права володіння та користування автомобілем «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1