ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1249/23 Справа № 175/4150/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000323 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 08.07.2014 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 15.10.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильною кваліфікацією його дій, та перекваліфікувати його дії зі ст.115 КК України на ст.118 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що 17 серпня він із потерпілим вживав алкогольні напої, після чого потерпілий на нього напав з ножем за те, що він хотів виселити його та інших осіб, яким він здавав своє житло, однак його захистив двоюрідний брат потерпілого, став між ними, разом з тим, потерпілий наніс йому удар ножем у праву частину грудної клітки. Брат потерпілого надав йому медичну допомогу.

Зазначає, що його для проведення медичної експертизи не привозили.

Стверджує, що прокурором не всіх свідків було викликано та допитано в судовому засіданні, а від виклику одного свідка відмовилась захисник з причин стану здоров`я цього свідка.

Вказує на те, що 18.08.2021 року він зранку та до 17.00 години із потерпілим вживав спиртні напої, та вислуховував від нього образи та погрози, після чого потерпілий приставив до його горла ніж, однак сусідка, яка проходила мимо двору зробила йому зауваження, після чого потерпілий злякався та зайшов у будинок. Він пішов за потерпілим, який вже лежав на дивані, і сказав йому йти з будинку, але потерпілий схопився за ніж, він цей ніж вирвав з його рук і вдарив потерпілого один раз у груди. Поліцію викликали сусіди, оскільки його телефон 17.08.2021 року відібрали особи, які в нього проживали.

Таким чином, за дві доби на нього було вчинено дві спроби вбивства.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 18.08.2021 року, приблизно о 18.00 годині, у ОСОБА_8 , який знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував ОСОБА_9 , який тимчасово винаймав у ОСОБА_8 кімнату у вказаному будинку, виник конфлікт із останнім на побутовому ґрунті, в ході якого обидва чоловіки почали словесно ображати один одного.

Під час цієї сварки, у ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вбивство останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із потерпілим у спальній кімнаті зазначеного будинку, наніс останньому правою рукою один удар власним кухонним ножем в грудну клітину зліва, від якого потерпілий помер на місці вчинення злочину, тим самим вбивши його.

Згідно із висновком експерта №1686/533-Е від 20.09.2021 року смерть ОСОБА_9 настала від сліпого проникаючого колото-різаного поранення, грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені, яке супроводжувалось кровотечею у ліву плевральну порожнину та у порожнину серцевої сорочки.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується:

- показами обвинуваченого ОСОБА_8 , який в суді першої інстанції зазначив, що 18.08.2021 року між ним та потерпілим під час спільного вживання алкогольних напоїв виник конфлікт, після чого потерпілий ОСОБА_9 пішов на другий поверх будинку, а він пішов за ним. Підійшов до лежачого потерпілого та вони продовжили перепалку, після чого, він вихопив ніж, за яким потягнувся потерпілий ОСОБА_9 , та цим ножем наніс йому удар в ліву частину грудної клітки;

- показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в суді першої інстанції повідомили, що від обвинуваченого ОСОБА_8 стало відомо, що він вдарив ножем людину та що тіло знаходиться на другому поверсі будинку.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.08.2021 року і фототаблицею до нього, відповідно до яких в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ліжку виявлено тіло ОСОБА_9 , також було виявлено та вилучено змиви, речі зі слідами крові (а.п.10-33);

- висновком експерта від 09.09.2021 року №1686, згідно із яким, смерть ОСОБА_9 настала від сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені, яке супроводжувалося кровотечою у ліву плевральну порожнину та у порожнину серцевої сорочки (а.п. 71-75);

- висновком експерта від 20.09.2021 року №1686/533-Е, згідно із яким, смерть ОСОБА_9 настала від сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені, яке супроводжувалось кровотечею у плевральну порожнину та у порожнину серцевої сорочки, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті (а.п.79-99);

- висновком експерта № 1686/560-Е від 24.09.2021 року, з якого вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень, на який вказує громадянин ОСОБА_8 , напрямок травмуючої сили та точка прикладання травмуючої сили в цілому відповідають механізму утворення, локалізації виявленого ушкодження та напрямку ранового каналу у постраждалого ОСОБА_9 (а.п. 117-121);

- висновком експерта № 2547е від 01.10.2021 року, з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рубця попередній поверхні грудної клітини праворуч посередньо-ключичній лінії в проекції 4-го міжребер`я, який є наслідком загоєння поверхневої рани чи глибокого садна. Враховуючи характер локалізацію та ступінь ознак загоєння виявленого тілесного ушкодження, можливо вказати, що термін його утворення становить близько до одного місяця до моменту огляду, не виключена можливість, що він міг утворитися і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки (а.п. 129-130);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2021 року і відеозаписом цієї слідчої дії, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній на місці події розказав та показав, як між ним та потерпілим стався конфлікт, та про обставини нанесення ним одного удару ножем по тулубу ОСОБА_9 зліва (а.п.181-184);

- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи обвинуваченого щодо перекваліфікації його дій на ст.118 К України є необгрунтованими з огляду на таке.

На відміну від умисного вбивства, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. При цьому стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Слід додати, що обов`язковою умовою кваліфікації вбивства за ст. 118 КК України є перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони або в умовах необхідності затримання злочинця. Якщо буде встановлено, що винний не перебував у такій обстановці, вчинене ним за наявності підстав слід кваліфікувати за ст. 115 КК України.

З фактичних обставин та матеріалів провадження вбачається, що між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим під час спільного вживання алкогольних напоїв виник конфлікт, при цьому відповідно до показів обвинуваченого, коли потерпілий ОСОБА_9 пішов на другий поверх будинку, він пішов за ним. Підійшов до потерпілого, який лежав на ліжку, та продовжили сварку, після чого, він вихопив ніж, за яким потягнувся потерпілий ОСОБА_9 , та цим ножем наніс йому удар в ліву частину грудної клітини. Зазначені покази обвинуваченого узгоджуються із протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2021 року за участю ОСОБА_8 .

Таким чином, із зазначеного вбачається, що обвинувачений, коли ОСОБА_9 піднявся на другий поверх будинку, сам пішов до нього, щоб продовжити сварку та вихопивши ніж, за яким потягнувся потерпілий, не пішов з кімнати, в якій перебував потерпілий ОСОБА_9 та який на той час загрози життю обвинуваченого не створював, оскільки перебував у лежачому положенні, а цілеспрямовано наніс йому удар ножем в грудну клітину зліва, тобто в життєво важливий орган, що вказує на наявність в нього умислу на позбавлення життя потерпілого.

Доводи апеляційної скарги про те, що потерпілий приставив до горла обвинуваченого ніж, однак сусідка, яка проходила мимо двору зробила йому зауваження, після чого потерпілий злякався та зайшов у будинок, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлено, що покази свідка ОСОБА_12 про те, що 18.08.2021 року вона бачила як обвинувачений сидів на стільці, а циган кричав та розмахував ножем, спростовуються поясненнями обвинуваченого, наданих ним при проведенні слідчого експерименту, оскільки під час вказаної слідчої дії ОСОБА_8 вказаних обставин не повідомляв, у зв`язку з чим покази цього свідка судом не взято до уваги, а тому суд першої інстанції, з урахуванням встановлених обставин кримінального провадження, правильно встановив, що обвинувачений мав умисел на заподіяння смерті потерпілому, у зв`язку з чим, його дії за п.13 ч.2 ст.115 КК кваліфіковано правильно.

Посилання обвинуваченого на те, що його для проведення медичної експертизи не привозили, - не заслуговує на увагу, оскільки спростовується висновком експерта № 2547е від 01.10.2021 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рубця попередній поверхні грудної клітини праворуч посередньо-ключичній лінії в проекції 4-го меж ребер`я, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. Окрім того, відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_8 зазначав про спричинення йому тілесного ушкодження саме 17.08.2021 року, а не 18.08.2021 року, коли було вчинено вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченого, що прокурором не всіх свідків було викликано та допитано в судовому засіданні, а від виклику одного свідка відмовилась захисник з причин стану здоров`я цього свідка, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні не зазначає, яких саме свідків не було викликано та допитано, та які покази вони можуть надати на обгрунтування невинуватості обвинуваченого, а тому зазначене не свідчить про неповноту судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що докази винуватості ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням за п.13 ч.2 ст.115 КК України перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме: в умисному вбивстві, тобто протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги ст. 50, 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно; обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено; обставина, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років, оскільки призначене обвинуваченому покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4