09.12.2022
справа № 642/1713/22
провадження № 1-кс/642/945/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про арешт майна, у кримінальному провадженні за №0001229 від 18.11.2022 за ч. 2 ст. 414 КК України,-

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор з вищезазначеним клопотанням. В обґрунтування зазначив, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001229 від 18.11.2022 за ч. 2 ст. 414 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 листопада 2022 року до чергової частини СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, яке зареєстроване у ЄО за № 631 від 18 листопада, про те, що в лікарні Борівської ЦРЛ помер військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_3 , який був доставлений до лікарні о 20:25 год. 17.11.2022 року з вогнепальним пораненням, яке він отримав від пострілу з пістолета військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_4 через порушення ним правил поводження зі зброєю 17.11.2022 в с. Новоплатонівка Борівської СТГ Ізюмського району в харківській області.

18.11.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на пістолет з написом на рамці НОМЕР_1 1968 р.в.;

- магазин з написом НОМЕР_2 , магазин з написом НОМЕР_3 , та 9 патронів з написом на них 38,63;

- предмет схожий на гільзу з заводським натиском 38,63.

Також, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речі померлого гр. ОСОБА_3 , а саме: зелена флісова кофта, сіра тканева кофта, підштаники зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, камуфляжні зелені штани з тканевим ремнем, чорні труси з білою резинкою.

Виявлені та вилучені речі є речовими доказами, бо могли зберегти на собі сліди злочину, та можуть підтверджувати причетність певної особи до вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, з метою збереження речових доказів орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено 18.11.2022 в ході проведення огляду місця події.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 18.11.2022 є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначених предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судово-балістична, судово - хімічна), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

Прокурор подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001229 від 18.11.2022 за ч. 2 ст. 414 КК України.

18 листопада 2022 року до чергової частини СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, яке зареєстроване у ЄО за № 631 від 18 листопада, про те, що в лікарні Борівської ЦРЛ помер військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_3 , який був доставлений до лікарні о 20:25 год. 17.11.2022 року з вогнепальним пораненням, яке він отримав від пострілу з пістолета військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_4 через порушення ним правил поводження зі зброєю 17.11.2022 в с. Новоплатонівка Борівської СТГ Ізюмського району в харківській області.

18.11.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на пістолет з написом на рамці НОМЕР_1 1968 р.в.;

- магазин з написом НОМЕР_2 , магазин з написом НОМЕР_3 , та 9 патронів з написом на них 38,63;

- предмет схожий на гільзу з заводським натиском 38,63.

Також, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речі померлого гр. ОСОБА_3 , а саме: зелена флісова кофта, сіра тканева кофта, підштаники зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, камуфляжні зелені штани з тканевим ремнем, чорні труси з білою резинкою.

Виявлені та вилучені речі є речовими доказами, бо могли зберегти на собі сліди злочину, та можуть підтверджувати причетність певної особи до вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою від 18.11.2022 вищезазначені речі визнані речовими доказами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про арешт майна, у кримінальному провадженні за №0001229 від 18.11.2022 за ч. 2 ст. 414 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступним майном:

- предмет схожий на пістолет з написом на рамці НОМЕР_1 1968 р.в.;

- магазин з написом НОМЕР_2 , магазин з написом НОМЕР_3 , та 9 патронів з написом на них 38,63;

- предмет схожий на гільзу з заводським натиском 38,63, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою : АДРЕСА_1 .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступним майном:

зелена флісова кофта, сіра тканева кофта, підштаники зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, камуфляжні зелені штани з тканевим ремнем, чорні труси з білою резинкою, які є речами померлого гр. ОСОБА_3 та які було виявлено та вилучено під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 .

Місцем зберігання речового доказу визначити кімнату речових доказів Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованому у м. Полтаві.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованому у м. Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1