У Х В А Л А

07 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 101 300 018 67 від 02 липня 2019 року ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Русанів Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:

- 20.03.2007 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 16.04.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 3 роки 4 дні,

обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2022 засуджені:

- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 357 КК України на 2 роки обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Постановлено строк відбування покарання рахувати з часу затримання, а саме - з 03.07.2019.

Зараховано в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за день позбавлення волі строк з 03.07.2019 до вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишено без змін;

- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі, за 3 ст. 357 КК України на 2 роки обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Постановлено строк відбування покарання рахувати з часу затримання, а саме - з 03.07.2019.

Зараховано в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за день позбавлення волі строк з 03.07.2019 до вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишено без змін.

У проваджені вирішена доля речових доказів.

Як указано у вироку суду, 02.07.2019, близько 02 год. 00 хв., у одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на побутовому рівні, в ході якого у ОСОБА_7 і ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

У подальшому, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі з мотивів особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи 02.07.2019, близько 02 год. 05 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у одній з житлових кімнат будинку АДРЕСА_2 , в ході побутового словесного конфлікту з ОСОБА_10 , реалізуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , діючи умисно, схопила ОСОБА_10 , який лежав на ліжку за футболку та скинула останнього з ліжка на підлогу.

Одразу після цього, коли ОСОБА_10 перебував на підлозі у лежачому положенні, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, не домовляючись про спільність своїх дій, ситуативно об`єднавши свої зусилля, стоячи біля ОСОБА_10 , нанесли йому спільно в сукупності не менше ніж 46 (сорок шість) ударів руками та взутими ногами по тулубу, а також не менше 5 (п`яти) ударів в голову ОСОБА_10 , та не менше 3 (трьох) ударів невстановленим досудовим розслідуванням предметом, що має колючо-ріжучі властивості в область правого плеча та лівої кисті, внаслідок яких наступила смерть ОСОБА_10 .

Вищевказаними спільними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у виді: сорока шести синців на передній поверхні грудної клітини та черева; численних переломів ребер з права та зліва з пошкодженнями пристінкової та легеневої плеври, тканини легень; численних (одинадцять) розривів печінки; численних синців та саден на обличчі, в області лівого плеча та лівої кисті, забійної рани на верхній губі справа, колото-різані рани у верхній третині правого плеча та двох різаних ран в області лівої кисті. Закрита травма грудної клітини та черева у вигляді численних синців на передній поверхні грудної клітини та живота, численних переломів ребер з ушкодженнями внутрішніх органів та розвитком крововтрати, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої травми грудної клітини та черева у вигляді численних переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати.

Такі дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчиненою групою осіб.

Крім того, 02.07.2019, приблизно о 04 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звернули увагу на паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 та на картку платника податків ОСОБА_10 , які знаходились у будинку АДРЕСА_2 , в цей час у них виник спільний умисел направлений на таємне викрадення паспорта громадянина України та картки платника податків.

Того ж дня, а саме 02.07.2019, приблизно о 04 год. 05 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 умисел направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України та картки платника податків на ім`я ОСОБА_10 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав паспорт громадянина України та картку платника податків на ім`я ОСОБА_10 , після чого продовжуючи реалізацію умислу на незаконне заволодіння паспортом, ОСОБА_7 передав паспорт громадянина України та картку платника податків на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_5 , яка, керуючись єдиною спільною метою на заволодіння паспортом ОСОБА_10 , поклала даний документ до своєї сумки.

Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 незаконно заволодівши в такий спосіб паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Такі дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить призначити їй меншу міру покарання, оскільки призначене покарання за своїм видом та розміром не відповідає її особі, тому є несправедливим внаслідок суворості.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачена вказує, що при ухвалені вироку судом були допущені грубі помилки при проведенні відео конференції, які полягають у відсутності правил часу проведення та видимості.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 вказує, що у вироку зазначено сторону захисту - адвоката ОСОБА_11 , від якого вона відмовилась 07.07.2022 і в подальшому не потребувала його захисту.

На переконання обвинуваченої, на досудовому розслідуванні було допущено порушення, а саме:

- відведено свідка ОСОБА_12 , який неодноразово бачив як ОСОБА_7 раніше наносив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 ;

- у висновку експертизи відсутні докази її відтисків і слідів крові на речах та тілі потерпілого;

- їй було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення експертизи на стан алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину та при перших її показаннях до неї було застосовано моральний тиск та перевищення меж службових повноважень.

При цьому обвинувачена ОСОБА_5 зазначає, що вона частково визнає свою вину та щиро кається в тому, що, перебуваючи в стані шоку та під погрозами ОСОБА_7 фізичної розправи, не змогла викликати ні поліцію, ні швидку допомогу.

Також обвинувачена ОСОБА_5 звертає увагу, що вона має батьків пенсійного віку, які потребують нагляду і її допомоги, а перебуваючи в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" у неї погіршився стан здоров`я, зокрема з`явилась хвороба - гіпертонія.

Крім того, не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному проваджені № 120 191 101 300 018 67 від 02.07.2019 ОСОБА_6 , також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2022 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , під час апеляційного розгляду, право бути звільненим від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 357 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та у випадку їх згоди закрити у частині кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у випадку їх відмови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від права бути звільненим від кримінальної відповідальності, звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від покарання за ч. 3 ст. 357 КК України на підставі ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в іншій частині вирок залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор у провадженні ОСОБА_6 вказує, що згідно вироку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 357 КК України 02.07.2019 та на момент ухвалення вироку 23.08.2022 минуло більше ніж 2 роки від дати вчинення злочину, а тому суд, мав роз`яснити право обвинуваченим на звільнення від кримінальної відповідальності, та у випадку їх згоди закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а у випадку заперечення обвинуваченого, з огляду на положення ч. 5 ст. 74 КК України, мав би ухвалити вирок стосовно останніх, призначити покарання та звільнити від його відбування, чого не зробив, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Прокурор у провадженні ОСОБА_6 звертає увагу, що згідно матеріалів судової справи, питання можливості звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не було предметом розгляду в залі судового засідання, вказаних клопотань учасниками не було заявлено, думки обвинувачених щодо їх згоди на таке звільнення (яке є нереабілітуючим рішенням) не було з`ясовано, тобто суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зазначених у ч. 1 ст. 412 КПК України, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 під час розгляду провадження в суді першої інстанції здійснював захисник ОСОБА_11 , проте ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2022 клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 задоволено та прийнято відмову обвинуваченої ОСОБА_5 від захисника ОСОБА_11 .

Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення їй захисника, оскільки вона перебуває під вартою, потребує послуг захисника та вважає неможливим здійснення апеляційного розгляду провадження щодо неї без участі захисника.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_5 захисника, оскільки остання обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з насильством, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - ОСОБА_9 , які не заперечували щодо призначення захисника обвинуваченій ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області на час розгляду апеляційного провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

За викладеним, керуючись ст.ст. 53, 405 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській областіпризначити адвоката для здійснення захисту за призначенням ОСОБА_5 , яка засуджена вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України, та забезпечити прибуття адвоката - на 14 год. 15 хв. 28 березня 2023 року в Київський апеляційний суд за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, б. 2-А, для участі у кримінальному провадженні № 120 191 101 300 018 67 від 02 липня 2019 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області для негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3