Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представників володільця майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000295 за апеляційною скаргою прокурорана ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 13 грудня 2022 року якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту з метою забезпечення збереження як речових доказів наступного майна: товарно-транспортну накладну від 02.11.2022 року яку надав ОСОБА_11 ; акти приймання передачі піску від ФОП ОСОБА_12 у кількості 8 шт. на 8 арк.; товарно-транспортні накладні про відпуск у кількості 10 шт. на 10 арк.; чорнові записи на 9 арк.; товарні чеки 2 шт. на 2 арк.; блокнот темно-синього кольору з написом «ОККО» в якому знаходяться 3 шт. ТТН на 3 арк., чорнові записи на 8 арк., 3 шт. товарних чеків на 3 арк.; картонну коробка з написом «Соса Соla» червоного кольору в якій знаходиться кошти в сумі 560 грн. купюрами номіналами 1шт. 500 грн., 3 шт. 20 грн., квитанції про оплату 19 шт., товарний чек 1 шт.; печатку ФОП ОСОБА_12 жовтого кольору 1 шт.; печатку ФОП ОСОБА_13 зеленого кольору 1 шт., відомість безкоштовного отримання піску на 1 арк., товарно-транспортну накладну 3 шт.; 7 експериментальних зразків ґрунту (піску), екскаватор (навантажувач) марки «STALOWA WOLA» р. н. знак НОМЕР_1 кольору, екскаватор колісний марки «ATLAS 1604 AWE4» р. н. знак НОМЕР_2 , вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» р.н. знак НОМЕР_3 , вантажний автомобіль марки «IVECO» р.н. знак НОМЕР_4 , вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» р. н. знак НОМЕР_5 ., тобто на всі без винятку документи та речі які вилучені у відповідності до протоколу обшуку від 02.11.2022 року, в рамках кримінального провадження №0000295 від 18.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України..

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 13 грудня 2022 року клопотання слідчого задоволено частково.

Накладено арешт, позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування майном, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів: на товарно-транспортну накладну від 02.11.2022 року, яку надав ОСОБА_11 ; акти приймання передачі піску від ФОП ОСОБА_12 у кількості 8 шт. на 8 арк.; товарно-транспортні накладні про відпуск у кількості 10 шт. на 10 арк.; чорнові записи на 9 арк.; товарні чеки 2 шт. на 2 арк.; блокнот темно-синього кольору з написом «ОККО» в якому знаходяться 3 шт. ТТН на 3 арк., чорнові записи на 8 арк., 3 шт. товарних чеків на 3 арк.; картонну коробку з написом «Соса Соla» червоного кольору в якій знаходиться кошти в сумі 560 грн. купюрами номіналами 1шт. 500 грн., 3 шт. 20 грн., квитанції про оплату 19 шт., товарний чек 1 шт.; відомість безкоштовного отримання піску на 1 арк., товарно-транспортну накладну 3 шт.; 7 експериментальних зразків ґрунту (піску).

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що рішення слідчого судді належним чином невмотивоване та те, що в ухвалі слідчого судді лише зазначено, що вказана техніка немає ніякого відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а накладення арешту на печатки призведе до блокування підприємницької діяльності. Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя істотно порушив вимоги ст.370 КПК України, ст.372 КПК України, ним без будь-якої мотивації та посилань на докази наведено описову частину рішення, при цьому взагалі не спростовано доводи, що майно, яке пропонується арештувати, не відповідає вимогам ст.170 КПК України, тому підстав для арешту немає, не доведено необхідності його накладення. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представників володільця майна, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення в частині накладення арешту на печатку ФОП ОСОБА_12 жовтого кольору 1 шт.; печатку ФОП ОСОБА_13 зеленого кольору 1 шт., екскаватор (навантажувач) марки «STALOWA WOLA» р. н. знак НОМЕР_1 кольору, екскаватор колісний марки «ATLAS 1604 AWE4» р. н. знак НОМЕР_2 , вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» р.н. знак НОМЕР_3 , вантажний автомобіль марки «IVECO» р.н. знак НОМЕР_4 , вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» р. н. знак НОМЕР_5 ..

Дійсно, з матеріалів клопотання вбачається, що на даний час СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000295 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на транспортні засоби та печатки ФОП ОСОБА_12 , печатку ФОП ОСОБА_13 , слідчий та прокурор вказували про те, що вони є об`єктом та знаряддям вчиненого злочину та відповідають критеріям, визначеним у ст.ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, у зв`язку з чим і були визнані речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів, просили накласти арешт на вказане майно.

Разом з тим з матеріалів провадження вбачається, що вказані транспортні засоби є орендованою технікою, що підтверджено документально та не мають будь якого відношення до даного кримінального провадження.

Крім того даних про те, що вони є засобом, чи предметом вчинення кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування як суду першої, так і суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що накладення арешту на печатки ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 призведе до блокування підприємницької діяльності останніх або її зупинення.

А тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором не доведено того, що транспортні засоби та печатки ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 , відповідають критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а відтак згідно із ч.1 ст.173 КПК України на них не може бути накладено арешт.

При цьому усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення та наведені в ході апеляційного розгляду, не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404-405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 13 грудня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: