УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000626 від 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 02.11.2022 на лінію «102» надійшло повідомлення від поліцейського роти №2, взводу №., батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_4 про те, що на автодорозі Н-22, неподалік с. Затурці, Володимирського району, під час патрулювання ним зупинений транспортний засіб марки «Вольво», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався з перевищенням швидкості, водій якого під час перевірки документів надав неправомірну вигоду працівникам поліції за не вчинення ними відносно нього дій з використанням службового становища, а саме, не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

03.11.2022 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено у ЄРДР за № 0000626, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

02.11.2022 під час огляду місця події, на автодорозі Н-22, сполученням «Устилуг-Рівне», неподалік с. Затурці, Володимирського району, Волинської області, ОСОБА_5 добровільно видав з кармана кишені грошові кошти в сумі 300 грн, котрі пропонував працівникам поліції, номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями: СЖ4309542, МГ9114164, УМ0225534, котрі було поміщено в спец пакет Національна поліція України №1063771, котрий опечатаний та підписаний понятими та слідчим.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені грошові кошти вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий зазначає, що вилучені грошові кошти мають значення речового доказу, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України, та підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечив.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, з метою його збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000626 від 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Накласти арешт на майно вилучене 02.11.2022, під час проведення огляду місця події на автодорозі Н-22, сполученням «Устилуг-Рівне», неподалік с. Затурці, Володимирського району, Волинської області, а саме, на:

- грошові кошти в сумі 300 грн, номіналом по 100 гривень кожна з наступними серіями: СЖ4309542, МГ9114164, УМ0225534, які належать ОСОБА_5 ,

шляхом заборони розпоряджатися та користуватися даним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1