ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/3726/22 Провадження №11-кп/818/336/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 ,-

У С Т А Н О В И В :

19 січня 2023 року Московським районним судом м.Харкова під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про об`єднання кримінальних проваджень, яке перебуває в Октябрському районному суді м.Полтави, про що постановлено протокольну ухвалу без виходу суду до нарадчої кімнати.

Обвинувачений ОСОБА_2 не погоджуючись з протокольною ухвалою про відмову в задоволенні клопотання, подав апеляційну скаргу, в якій просить відкрити провадження, скасувати ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 січня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати районний суд витребувати з Октябрського районного суду м.Полтави кримінальне провадження № 554/11764/22 та об`єднати в одне провадження.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про об`єднання, без видалення до нарадчої кімнати, чим порушив його право на захист.

Дослідивши матеріали контрольного провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Як передбачено ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали прозастосування чи відмову у застосуванні примусових заходів або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із цим, за вимогами ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, які вирішують справу по суті (вирок, ухвала про закриття справи), окремому оскарженню не підлягають, а заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Однак зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт обвинувачений ОСОБА_2 оскаржує процесуальне рішення, прийняте до ухвалення судового рішення, вирішуючого кримінальне провадження по суті, - протокольну ухвалу суду, яке окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про порушення судом прав обвинуваченого на захист, оскільки було відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання кримінальних проваджень, без видалення суду до нарадчої кімнати, - із урахуванням наведеного вище є безпідставними і такими, що суперечать вимогам КПК України та обставинам справи.

При цьому, звертається увага на те, що оскарження судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії процесу законом не передбачене, не є свідченням порушення прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня у разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням прав особи, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 на протокольну ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про об`єднання кримінальних проваджень.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1