Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування за №0000163 від 16.11.2022 року за ч. 2 ст. 307 КК України. Органом досудового розслідування 17.11.2022 повідомлено ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини. ОСОБА_5 грубо ігноруючи вимоги кримінального законодавства, що стосуються обігу наркотиків, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у останнього винник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав 75 (сімдесят п`ять) поліетиленових пакетів із пазовою застібкою обмотаних ізолентою, в яких містилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, які ОСОБА_5 помістив у свою сумку чорного кольору, та розпочав незаконно зберігати при собі, з метою збуту. Продовжуючи свої злочинні дії направленні на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, ОСОБА_5 , 16.11.2022 о 14 год. 30 хв., зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, зайшов до вестибюлю станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений працівниками поліції та в подальшому запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції метрополітену КП «Київський метрополітен» у м. Києві. В подальшому, на підставі ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано в якості особи підозрюваної у вчиненні злочину та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із сумки чорного кольору, яку ОСОБА_5 зберігав у своєму рюкзаку чорного кольору, 75 (сімдесят п`ять) поліетиленових пакетів із пазовою застібкою, які обмотані ізолентою, в яких знаходилась кристалоподібна речовина, а саме особливо небезпечна психотропна речовина PVP, яку останній незаконно придбав та зберігав за вищевикладених обставин, з метою збуту. Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/50009-НЗПРАП від 17.11.2022 у наданій на дослідження кристалоподібній речовині блакитного кольору, яка знаходилась у 3 (трьох) прозорих полімерних пакетах, вяивлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 1,364 г. PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.11.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.11.2022 року, висновком експерта № СЕ-19/111-22/50009-НЗПРАП від 17.11.2022 року. Відповідно до ст. 12 КК України вчинення злочину ОСОБА_5 відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, обґрунтовано існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється/обвинувачується. Будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити. Крім того, просила в судовому засіданні обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застваи в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що клопотання вимогам КПК України не відповідає, ризики належним чином в клопотанні не обгрунтовані. Зазначав, що у підозрюваного немає об`єктивної змоги впливати на свідків. Також немає підстав стверджувати, що підозрюваний буде ухилятися від досудового розслідування. Звернув увагу слідчого судді, що підозрюваний має намір сприяти розслідуванню злочину. Також зазнача, що слідчий не аргументував недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання заявлених ризиків. Просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та призначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що написав у своїй письмовій розписці про те, що не заперечує проти обрання йому тримання під вартою, оскільки був зляканий та не розумів, що підписує.

Заслухавши думку учасників засідання, вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

У провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування за №0000163 від 16.11.2022 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

17.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваній органом досудового розслідування.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працює, неодружений, має на утриманні малолітню сестру, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має зареєстрованого та постійного місця проживання в м. Києві, в силу ст. 89 КК України раніше несудимий за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 185 КК України, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Тобто, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від слідства та суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Також актуальним є і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, як вбачається з наданих документів, ОСОБА_5 офіційно не працює, не має законного джерела доходу та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину. З досліджених матеріалів клопотання вбачається обґрунтовані підстави вважати наявним ризики продовження вчинення підозрюваною нових аналогічних злочинів.

Актуальним слідчий суддя вважає ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків, оскільки ще триває досудове розслідування, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, підозрюваний може впливати на них.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації її дій слідчим суддею під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, що узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії», слідчий суддя, враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність та корисливий мотив, особу підозрюваної, обставини вчинення злочину, вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 49 620 гривень, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його ОСОБА_5 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу. Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 , слідчий суддя не вбачає, оскільки ні підозрюваний, ні його адвокат про непомірність такого розміру застави не вказували, а така застава зможе повною мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва. При внесенні застави на підозрювану згідно з ч. 3 ст.183 КПК України будуть покладені обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 14 год. 29 хв. 15 січня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали суду (назва суду) від (дата ухвали) по справі № , кримінальне провадження № , прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка вносить заставу, згідно квитанції від (дата на № квитанції).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження відносно нього, слідчого судді та суду, а також виконувати наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- не відлучатися із міста Тернопіль без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана особа зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту відбулося 23 листопада 2022 року о 17 год 00 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1