Справа № 308/4089/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, о друженого, працюючого начальником Територіального управління в Закарпатській, Івано-Франківській та Чернівецькій областях Рахункової палати України, раніше не судимого, на утриманні якого є малолітня дитина , інваліда ІІ групи, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з грудня 2008 року по січень 2018 року, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Комінвестбанк») та маючи відповідні повноваження, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розробив злочинний план, суть якого полягала у систематичному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права (ПАТ «Комінвестбанк») своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, шляхом погодження керівними посадовими особами банку рішень щодо укладення правочинів та подальшого укладенням правочинів із набуття у власність банку майна за завищеною вартістю, у тому числі в забезпечення кредитних зобов`язань фізичних та юридичних осіб, прийнятті рішень про погодження кредитування фізичних та юридичних осіб із подальшим оберненням на свою користь придбаного майна та кредитних коштів.
При цьому, усвідомлюючи, що успішна реалізація злочинного плану не можлива без участі інших службових осіб банку, та що прийняття рішень щодо укладення угод від імені юридичної особи приватного права, потребує колективного погодження службовими особами банку відповідно до їх посадових обов`язків, законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність, а також те, що без виконання певних дій кожним учасником та координації їх дій між собою неможлива реалізація злочинної схеми, ОСОБА_7 , відвівши собі роль організатора та керівника злочинної групи, до її складу залучив окремих посадових осіб ПАТ «Комінвестбанк», учасникам якої довів злочинний план та розподілив їх функції згідно розробленої злочинної схеми та відповідно до їх посадових обов`язків. Разом із тим, ОСОБА_7 , на виконання своїх функцій як організатор та керівник групи, підшуковував та залучав осіб, які виступали вдаваними власниками майна та вигодонабувачами за угодами із банком.
До складу злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшли заступник голови Правління банку та член кредитного комітету ОСОБА_4 , член Правління банку, начальник кредитного відділу та член кредитного комітету ОСОБА_8 , член Правління банку ОСОБА_9 , член Правління банку та головний бухгалтер ОСОБА_10 , начальник відділу платіжних карток ОСОБА_11 , а також в якості пособників до вчинення окремих епізодів кримінальних правопорушень оцінювачів майна.
Так, в період з грудня 2008 року по 30 жовтня 2017 року, колишніми посадовими особами Банку у період часу з грудня 2008 по грудень 2015 року, всупереч інтересам банку, зловживаючи своїми службовими обов`язками, за кредитними договорами № 02-3/3о-619/1 від 17.12.2008, № 02-3/3о-1100/1 від 30.01.2014 та № 02-3/3о-1262/2 від 29.12.2014року, без належного забезпечення, на ім`я фізичної особи ОСОБА_12 видано кредити на загальну суму 7 750 000,00 гривень, які були зняті готівкою в різний період часу після їх видачі. Кредитна заборгованість за цими договорами надалі була частково погашена виданими повторно на ім`я ОСОБА_12 кредитами за договорами № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 та № 02-1/3л-80-15 від 28.12.2015року. При цьому, до зняття коштів із вказаних рахунків, управління ними, а також до формування кредитних справ за підписом ОСОБА_12 , посадовими особами ПАТ «Комінвестбанк» залучено ОСОБА_11 , який на час вчинення кримінального правопорушення займав посаду начальника відділу платіжних карток.
В подальшому, колишні посадові особи Банку, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_12 за вказаними договорами, залучивши до злочинної схеми ОСОБА_13 , що працював водієм банку та не був обізнаний у злочинних планах організованої групи, у складі Правління як керівного органу банківського управління, погодили рішення та уклали Договір іпотеки, а надалі Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017року, згідно якого прийняли у власність банку належну вдаваному власнику ОСОБА_13 , як майновому поручителю ОСОБА_12 , земельну ділянку, площею 2,0 га в урочищі «Замерки» в с. Худльово Ужгородського району, за завищеною оціночною вартістю у 6 405 780,00 грн., внаслідок чого кредитні зобов`язання ОСОБА_12 були погашені. При цьому, згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022 року, вартість цієї земельної ділянки станом становила 755 119,00 гривень. Тобто за наслідком прийнятих вищевказаних рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладення угод, в тому числі щодо задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017року, ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на суму 5 650 661,00 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят одну) гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Надалі, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ТОВ «Супреміус», колишні посадові особи ПАТ «Комінвестбанк», зловживаючи своїми повноваженнями, внесли зміни до договору застави майна, згідно якого Банком прийнято в заставу чилер «CLINT» за завищеною вартістю від майнового поручителя ТОВ «Спецтехзапчастина» (директор ОСОБА_15 ). Після того, 18.07.2017 рішенням Правління посадові особи банку погодили прийняття на баланс банку вказаного майна, а заступником голови Правління банку ОСОБА_4 , від імені банку, 18.07.2017 укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя із майновим поручителем ТОВ «Спецтехзапчастина», документи від імені якого підписані його директором ОСОБА_15 , хоча в дійсності угоди про придбання майна і внесення в заставу останній не підписував. Внаслідок укладення цих угод Банком прийнято у власність чилер «CLINT» за завищеною вартістю (16 170 000,00 грн), а кредитні зобов`язання ТОВ «Супреміус» були погашені, хоча обладнання (чилер) фактично банку не передавалось. При цьому, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2311/3 від 19.12.2022року, вартість чилера становила 4 586 538,00 гривень. Таким чином, внаслідок погодження рішень про укладення зазначених угод та подальшого укладення угод службовими особами ПАТ «Комінвестбанк», банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 11 583 462,00 гривень, тим самим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Так, згідно Договору кредитної лінії № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017року, ТОВ «Євро ліс трейд» видано кредит на суму 5 500 000,00 гривень, з яких 5 400 000,00 гривень відразу 15.12.2017р. перераховано ТОВ «Тутковський інтегровані рішення» в якості оплати вартості 3/4 частини нерухомого майна за адресою: вул. О. Фединця, 7, м. Ужгород.
Зокрема, за умовами вказаного договору від 15.12.2017 року ТОВ «Євро ліс трейд» та фізична особа ОСОБА_17 придбали у спільну часткову власність адмінприміщення, загальною площею 1110,4 кв. м., із яких до ТОВ «Євро ліс трейд» перейшло право власності на 3/4 частки, площею 844,2 кв. м., а до ОСОБА_17 перейшло право власності на 1/4 частки, що складало приміщення четвертого поверху, площею 266,2 кв. м. Оціночна вартість вказаної будівлі, загальною площею 1110,4 кв. м., визначена на загальну суму 7 200 000,00 гривень суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_18 згідно Звіту про оцінку від 14.12.2017року.
У подальшому ТОВ «Євро ліс трейд» в якості забезпечення цієї кредитної лінії за договором № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017року передало земельну ділянку, площею 1,2210 га за адресою: АДРЕСА_3 , яку прийнято банком в іпотеку за Договором іпотеки від 31.01.2018року із оцінкою в сумі 8 996 328,00 грн. Відповідно, вказана ціна земельної ділянки є значно завищеною, оскільки її ціна згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8598 від 12.08.2022,р. становила 2 837 604,60 гривень (тобто із різницею у 6 158 723,40 грн).
Надалі, у зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань ТОВ «Євро ліс трейд», ПАТ «Комінвестбанк» звернувся до Господарського суду Закарпатської області із позовом про стягнення заборгованості та вжиття заходів забезпечення позову.
Підставою до реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ТОВ «Реал-Уж» став Акт прийому-передачі від 17.11.2018року між ТОВ «Євро ліс Трейд» (директор ОСОБА_20 ) та ТОВ «Реал-Уж» (директор ОСОБА_21 ), а перехід права власності об`єкта нерухомого майна (м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7, приміщення 1, загальною площею 844,2 кв. м.) оформлено як внесок одного із засновників (ТОВ «Євро ліс трейд») до статутного капіталу ТОВ «Реал-Уж», власником якого є ОСОБА_16 - донька ОСОБА_7 , а саме ТОВ «Реал-Уж» створено та зареєстровано за день до укладення правочину 16.11.2018 року.
Таким чином, внаслідок прийняття вказаних вище рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладених угод, банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 2 662 396,00 гривень, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з 14 грудня 2017 року по 26 грудня 2017 року, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк» діючи у складі організованої злочинної групи разом із заступником голови Правління ОСОБА_4 , членами Правління ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи керівниками банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, на виконання злочинної схеми з метою виведення коштів банку, залучивши фізичну особу ОСОБА_17 та приватного оцінювача ОСОБА_22 , 20.12.2017року на засіданні Правління, як колегіального виконавчого органу банку, погодили придбання банком у ОСОБА_17 належної йому 1/4 частки нежитлових приміщень 4-го поверху, площею 266,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 , за ціною у 38 500 000,00 гривень, будучи достовірно обізнаними із тим, що вказана частка нерухомого майна попередньо, менше тижня тому, 15.12.2017 придбана ОСОБА_17 за ціною у 1 800 000,00 гривень, після чого, за Договором купівлі-продажу від 26.12.2017року, ПАТ «Комінвестбанк», від імені якого договір підписано заступником голови Правління банку ОСОБА_4 , покупцю перераховано грошові кошти на загальну суму 38 500 000,00 гривень, внаслідок чого ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 30 087 190,00 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.
За таких обставин, у ході досудового розслідування встановлено, що у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, на кожному етапі їх вчинення, приймали участь як посадові особи ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , так і оцінювачі майна, що підтверджується здобутими у ході розслідування доказами.
Слідчий ОСОБА_23 у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
За результатами досудового розслідування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Також, обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий вказує на встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
Запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжкими і передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
В обґрунтування наявності вказаного ризику також зазначає, що завдана матеріальна шкода юридичній особі ПАТ «Комінвестбанк» внаслідок вчинення зазначених кримінальних правопорушень є значною та складає 49 983 709,00 гривень, а в разі доведення вини осіб у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, останні зобов`язані будуть її відшкодувати в повному обсязі.
Підтвердженням факту спричинення матеріальної шкоди може слугувати і поданий банком цивільний позов до підозрюваних осіб в рамках вказаного кримінального провадження.
Вищевказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 , у зв`язку із його професійною діяльністю, підтримує широке коло зв`язків із особами, які проживають як на території України, так і поза її межами України, дають підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду протягом тривалого часу.
Згідно відомостей щодо перетину державного кордону, ОСОБА_4 протягом періоду з 01.03.2020 по 01.03.2023р., зафіксовано 10 фактів перетину ним державного кордону України, в тому числі 4 рази в період 2022 року на автомобілі БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Слідчий стверджує, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання та перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України або перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд даного кримінального провадження.
Ризик запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, слідчий у поданому клопотанні обґрунтовано тим, що у даному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду первинних та додаткових судових експертиз; у допиті осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо укладених угод із залученими для цього особами, які відомі підозрюваним, у тому числі тих, які не могли бути допитані з причин їх проживання за межами області, через введення на території України воєнного стану, та будуть допитані у ході подальшого досудового розслідування.
У зв`язку із цим, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вдатися до неправомірного впливу на таких осіб, що підлягають допиту як свідки, їх родичів, з метою дачі, зміни ними показань про обставини вчинення кримінальних правопорушень, експертів, які виконуватимуть експертизи у даному кримінальному провадженні.
Вказані обставини негативно вплинуть на повноту, всебічність та об`єктивність досудового розслідування, створюють загрозу тиску та підбурювання до дачі такими особами неправдивих показань, складання неправдивих висновків експертами, або відмови від надання таких.
Ризик запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, обгрунтовано слідчим тим,, що підготовку та вчинення даних злочинів, здійснено за участі організованої групи осіб, проведена із залученням до вчинення злочинів ряду фізичних та юридичних осіб, супроводжувалася укладенням угод із пов`язаними особами. Зважаючи на ці обставини, а також те, що підозрюваний, якому можуть бути відомі місця зберігання таких документів та речей, що можуть бути використані як докази, може вдатися до їх знищення чи приховування, перебуваючи на волі.
Щодо ризику запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у клопотанні слідчий вказує на те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, зважаючи на те, що кримінальні правопорушення вчинені із залученням юридичних осіб (ТОВ «Євро ліс трейд», ТОВ «Реал-Уж», ТОВ «Супреміус», ТОВ «Ресурс А»), посадові особи яких обізнані так чи інакше із обставинами вчинених злочинів, та із якими можуть бути знайомі як підозрюваний ОСОБА_7 , так і інші підозрювані у даному кримінальному провадженні, що створює ризик перешкоджання кримінальному провадженню.
Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
Також слідчий зазначає, що при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , доцільно звернути увагу також на те, що протягом тривалого періоду часу він обіймав високооплачувані посади у ПАТ «Комінвестбанк», за період його перебування на посаді члена Правління, начальника кредитного відділу банку, розмір заробітної плати за останні три роки його роботи у банку складав: 2016 рік 681 020 гривень, 2017 рік 1 224 449 гривень, 2018 рік 714 186 гривень.
Протягом тривалого періоду часу він обіймав високооплачувані посади у ПАТ «Комінвестбанк», за період його перебування на посаді заступника голови Правління банку, розмір заробітної плати за останні три роки його роботи у банку складав: 2016 рік 718 813 гривень, 2017 рік 1 349 264 гривень, 2018 рік 1 093 091 гривень.
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно не зареєстровані. Разом із тим, ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований за його дружиною ОСОБА_24 .
Згідно відомостей ГУ ДПС в Закарпатській області на протязі періоду з 01.01.2022 по 01.03.2023, ОСОБА_4 отримав доходи в розмірі 864 181 гривень, працює на посаді начальника Територіального управління в Закарпатській, Івано-Франківській та Чернівецькій областях Рахункової палати України (м. Ужгород).
У зв`язку з наведеним, слідчий ОСОБА_23 у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При обранні стосовно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просить визначити її розмір не менший 3275 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти. При цьому додав, що ОСОБА_4 за період з 01.03.2020 року по 2023 рік десять разів перетинав державний кордон України.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що дослідженими доказами, які подані разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, не встановлено жодних з обставин, які б вказували, що викладені у повідомленні про підозру обставини мали або можуть мати місце. Серед таких документів є договори позики, рішення кредитного комітету (оформлені протоколом), копії висновків експертиз, листи, що не мають будь-якої юридичної сили або ознак документу, пояснення тощо. Як зазначив захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, надані слідчим копіїї документів не містять ознаки підробки, є чинними та не викликають сумніву (в тому числі й у «стороннього спостерігача») у їх правомочності. Зокрема, зазначв, що такі документи відображаються частину господарської діяльності АТ «Комерційний Інвестиційний Банк», що стосується дозволу на видачу кредитів, укладення договорів кредиту, задоволення вимог заставодавця та нічого спільного з будь-якими протиправними діями не мають. Що стосуються пояснень свідків , то зхисник вказав на те, що такі не можуть бути доказами тих чи інших обставин, адже не є процесуальними документами в розумінні кримінального процесуального законодавства. Що стосується висновків експертів, захисник вказав , що вони у справі є або неповними, або взагалі складаються з одного вступного аркуша, з якого не видно його висновків. Надані суду в додатках покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_17 стосуються їх відносин з ОСОБА_7 та придбання нерухомого об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 . В той час обставини про які свідчили вказані свідки не відображають причетність ОСОБА_4 до вчинення будь-якого злочину через відсутність будь-яких питань та відповідей з цього приводу.
Також захисник ОСОБА_4 зазначив, що не відповідають дійсності й обставини, викладені у повідомленні про підозру щодо наявних збитків, спричинених банку, адже відповідно до Звіту наглядової ради АТ «Комерційний інвестиційний банк» (надалі- Звіт) за 2018 рік, що підписаний головою наглядової ради ОСОБА_26 , який у свою чергу, є заявником у справі, жодних збитків банку спричинено не було, 2018 рік. Ззначив, що як вбачається з долучених ним звітів про діяльність , АТ "Комінвестбанк" звітував з прибутком, який на 15% був більший, ніж у 2017 році, та виросли також комісійні доходи, дії правління банку, учасником якого був ОСОБА_4 , за період 2017 року оцінені за найвищим позитивним балом. Аналогічний Звіт відправлений на адресу Національного Банку України за 2019 рік.
Щодо можливого впливу на свідків, експерта та спеціаліста у даному кримінальному провадженні, захисник зазначає, що наміру та можливості впливу на них у ОСОБА_4 немає. Підозрюваний не чинив та не чинитиме спроб знищити, сховати чи спотворити речі і документи, що мають значення для даного кримінального провадження, адже не має доступу до яких-небудь документів.
Також ОСОБА_4 не має наміру іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, на підтвердження чого захисник вказує на соціальний спосіб життя підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, поведінку в побуті, на роботі та соціумі, його неодноразову явку до слідчого за першим викликом, його безпосередню участь у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні.
Крім цього, захисник заперечив проти розміру застави, про який вказує слідчий у клопотанні, вважає такий необґрунтовано великим. Такий розмір визначений слідчим з урахуванням визначеної у повідомленні про підозру суми матеріальної шкоди. При цьому, з відомостей, отриманих з офіційного сайту Національного банку України, встановлено, що станом на липень 2017 року один з обвинувачених у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 був власником опосередкованої істотної участі у розмірі 100% статутного капіталу банку. В той же час, відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» власник опосередкованої істотної участі несе особисту відповідальність всім своїм майном.
Також просив врахувати, що у ОСОБА_4 має вади зі здоровям , інвалід 2групи на його утриманні перебувають мати ОСОБА_27 , яка є пенсіонеркою похилого віку, дружина ОСОБА_24 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей.
У зв`язку з наведеним, адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заперечення свого захисника, пояснив, що переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наміру не має.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
28.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вивчивши матеріали поданого слідчим ОСОБА_23 клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії заяви ПАТ «Комінвестбанк» від 11.03.2020 року про вчинення злочину; договору купівлі продажу земельної ділянки; протоколу № 03-17/76 засідання правління ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 30.10.2017 року; звіту про оцінку майна від 24.10.2017 року; додаткового правочину № 2-2 до договору кредиту за овердрафтом № 02-3/3о-619/1 від 29.01.2010 року; договору кредиту за овердрафтом № 02-3/3о-1100/1 від 30.01.2014 року; додаткового правочину № 11 до договору кредиту за овердрафтом № 02-3/3о-1262/2 від 17.03.2015 року; додаткової угоди №1 до кредитного договору № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 року; додаткової угоди №1 до кредитного договору № 02-1/3л-80-15 від 28.12.2015 року; договору про задоволення вимог іпотекодержавтеля № 6781; пояснень свідка ОСОБА_11 від 07.12.2022 року; додаткової угоди №1 до договору кредиту № 02-1/3к-50 від 15.10.2015 року; договору застави майна № 02-4-4з-13 від 01.03.2016 року; протоколу засідання кредитного комітету ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 18.07.2017 року; договору про задоволення вимог заставодержателя від 18.07.2017 року; висновку судового експерта № 2311/3 від 19.12.2022 року; договору купівлі продажу нерухомого майна між ТОВ «Тутковський інтегровані рішення», ТОВ «Євро ліс трейд» та гр.. ОСОБА_17 ; протоколу № 03-17/91 засідання правління ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 20.12.2017 року; договору купівлі-продажу частки у праві власності на нерухоме майно № 1111 від 26.12.2017 року, висновку про вартість об`єкта оцінки ФОП ОСОБА_22 від 20.12.2017 року, а також додаткові матеріали до клопотання протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.10.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 08.07.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 13.10.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_29 від 13.10.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 21.12.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 28.06.2022 року; інші матеріали кримінального провадження, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і обгрутовано підтверджуються на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні пред`явлених йому кримінальних правопорушень за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є визначальною підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту.
Доводи прокурора ОСОБА_3 про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення уникнення можливості спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає не переконливими, оскільки, такі як встановлено в судовому засіданні ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_3 , а не на конкретних фактах та доказах.
Окрім цього, слід врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні дружну ОСОБА_24 та двох малолітніх дітей ОСОБА_31 , 2019 року народження та ОСОБА_32 , 2000 року народження.
Такожяк встановлено в судовому засіданні, на утриманні ОСОБА_4 перебуває і його мати пенсіонер ОСОБА_27 1946 року народження.
Також спростовуються доводи слідчого та прокурора і про можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування чи суду процесуальною поведінкою підозрюваного, який після вручення йому підозри нікуди не виїхав, спроб ухилятися чи переховуватися від слідства слідчим чи прокурором не зафіксовано та таких доказів в судовому засіданні слідчому судді не надано. Крім того, як зясовано в судовому засіданні ОСОБА_4 в період з 2020 року постійно з`являється за викликом до слідчого, прокурора.
Окрім цього, слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь яку з речей і документів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з 2019 року не працює в ПАТ «Комінвестбанк» і доступу до жодних цих документів не має.
Разом з цим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи дачі показів та вчинення висновків вигідних для підозрюваного. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують цей ризик.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Натомість, у судовому засіданні прокурором не доведено належними доказами , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Так, при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Також при обранні конкретного виду запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчим суддею враховуються й вимоги положення 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та Практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.
Більш того, слідчим та прокурором не вказано жодної риси особистості або неналежної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , які б виправдали висновок про наявність небезпеки, що ОСОБА_4 має намір сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів у даному кримінальному провадженні . Окрім цього, слідчим суддею береться до уваги й те, що підозрюваний має постійне місце проживання,одружений, має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей та матір похилого віку, а також те, що ОСОБА_4 , не будучи затриманим, самостійно з`являється за викликом до слідчого, прокурора та суду, для розгляду даного клопотання.
Також слідчим суддею береться до уваги стан здоров`я самого підозрюваного, який є інвалідом другої групи, та потребує постійного нагляду в лікаря і невропатолога, що підтверджується довідкою Ужгородського районного МСЕК № 1221 від 12.09.2022 року, повідомленням підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальною експертною комісією № 115 від 12.09.2022 року, а також його характеризуючі дані, зокрема, надану Секретарем Рахункової палати керівником апарату характеристику на ОСОБА_4 , згідно якої підозрюваний за час роботи в Рахунковій палаті зарекомендував себе професійним керівником.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Виходячи з встановлених у судовому засіданні слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, є інвалідом другої групи, на утриманні підозрюваного перебувають дружина, двоє малолітніх дітей та мати пенсіонер похилого віку, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 та потреби у встановлені істини у даному кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак, не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому, у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби без застосування засобу електронного контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не залишати місце свого постійного фактичного проживання - АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Керуючись ст. ст. 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого начальником Територіального управління в Закарпатській, Івано-Франківській та Чернівецькій областях Рахункової палати України, раніше не судимого, із вищою освітою, одруженого , на утриманні якого є малолітня дитина , інваліда ІІ групи, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не залишати місце свого постійного фактичного проживання - АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під домашнім арештом до 26 квітня 2023 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 03.04.2023 року о 16 годині 00 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1