Справа №589/5334/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/718/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк два роки,

- за ч. 4 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк п`ять років,

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 514 гривень 86 коп.

05 грудня 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вищевказаний вирок в частині призначеного покарання, притягти його до відповідальності з застосуванням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження, з мотивів того, що копію вироку він отримав 08.11.2022 року, але через загострення хронічної хвороби та відсутність захисника не міг оскаржити його. Тому вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з очевидно об`єктивних і поважних причин

Так, розгляд клопотання обвинуваченого про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку суду було призначено на 13 березня 2023 року на 09.45 годину, проте обвинувачений ОСОБА_6 , в черговий раз, до суду не з`явився.

Крім того, в судові засідання, які були призначені на 04.01.2023 та 08.02.2023 обвинувачений ОСОБА_6 також не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомляв, направлена на відому суду адресу судова повістка також повернулася з відміткою, що «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційний суд зазначає, що відповідно вимог п. 91, 99, 100, 101 «Правил надання послуг поштового зв`язку», позиції, викладеній у постанові ВП ВС № 800/547/17 від 25 квітня 2018 року, ОСОБА_6 вважається таким, що своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду вказаної справи.

Тобто, апеляційним судом було вжито достатньо заходів для забезпечення права ОСОБА_6 на справедливий суд.

Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_6 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являється, судові повістки не отримує, апеляційний суд дійшов висновку, що не бажає приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що клопотання обвинуваченого про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку перебуває на розгляді в апеляційному суді з грудня 2022 року, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданого ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у відсутність апелянта та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України, і у даному випадку його права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року, без його участі.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

За змістом ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 був ухвалений за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, тобто строк на оскарження вироку в обвинуваченого розпочався з моменту оголошення такого вироку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі вказав, що копію вироку отримав 08.11.2022 року, однак жодні докази отримання копії вироку в цей день в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції від 07.10.2022 року, обвинувачений ОСОБА_6 , згідно штампу канцелярії Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, звернувся лише 05 грудня 2022 року, в обґрунтування вказавши, що через загострення хронічної хвороби та відсутність захисника не міг оскаржити його.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з такими доводами обвинуваченого ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку, оскільки ОСОБА_6 , достеменно знав про наявність вироку, 08.11.2022 року отримав копію вироку, будь-яких обмежень сторони захисту в оскарженні цього вироку у передбачений законом строк не виявлено.

Посилання обвинуваченого на загострення хронічної хвороби та відсутність захисника, що унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах кримінального провадження, ні в клопотанні про поновлення строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обгрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вирішуючи дане питання, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) та у справі Устименко проти України (заява № 32053/13, п. 47, остаточне від 29січня 2016року), Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Крім того, колегія суддів враховує і процесуальну поведінку обвинуваченого, який з пропуском строку звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте вже двічі не з`явився для розгляду його ж клопотання до зали суду, хоча був обізнаний про розгляд свого клопотання.

Таким чином, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність поважних причин, які перешкодили останньому вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з вказаних положень кримінального процесуального закону, а також встановлених обставин, колегія суддів вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та повернути обвинуваченому ОСОБА_6 його апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4