УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0002697 від 29 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Старший слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що відділенням розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Солом`янського УП ГУ Національної поліції у місті Києві 29 листопада 2022 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002697 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28 листопада 2022 року приблизно о 17?40 годині по вул. В. Гетьмана, 4 у м. Києві, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Шевроле Авео» н. з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину у невстановленому для переходу місці, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді зчмт, зтж, зтгк, перелому правої гомілки, перелому кісток тазу.

28 листопада 2022 року під час проведення огляду місця події та транспортного засобу за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 4, було виявлено автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з механічними пошкодженнями передньої частини кузова автомобіля, який в подальшому було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10 липня 2007 року автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 .

Матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів про наявність сукупності підстав та розумних підозр, які вказують, що зазначений вище автомобіль: міг перебувати в технічно несправному стані на момент виникнення ДТП; на собі містить механічні пошкодження, утворення яких знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, а тому є доказом у кримінальному провадженні; є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, умисна чи ненавмисна зміна, знищення, спотворення, ушкодження слідової картини, що утворилась на автомобілі, внаслідок користування, розпорядження даним автомобілем або його відчуження нестиме негативні наслідки для всебічного і повного дослідження обставин кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до статті 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речового доказу, проведення необхідних експертиз транспортного засобу та прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тому слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням.

19 грудня 2022 року представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що слідчий суддя не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, враховуючи, що жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, та клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим не доведено завдання для виконання якого необхідним є арешт майна. Крім того, власник майна не має наміру жодним чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування та зацікавлений у належному та швидкому його проведенні. Також заначив, що під час огляду місця події слідчим було проведено огляд автомобіля «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , в ході якого були зафіксовані всі можливі пошкодження на транспортних засобах, у тому числі шляхом фотографування, що відображено у протоколі огляду. Вважає, що зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів є недоцільним, оскільки територія автостоянки, де знаходитиметься автомобіль не обладнана належним чином для його зберігання, а також арешт не повинен стосуватися заборони користуватися указаним автомобілем, оскільки це суттєво порушує інтереси його власника. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні клопотання та зобов`язати посадову особу, яка проводить досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вилучений автомобіль повернути власнику на відповідальне зберігання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, 19 грудня 2022 року подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує його.

Власник майна та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Солом`янського УП ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002697, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28 листопада 2022 року приблизно о 17?40 годині, по вул. В. Гетьмана, 4 у м. Києві, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Шевроле Авео» н. з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину у невстановленому для переходу місці, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді зчмт, зтж, зтгк, перелому правої гомілки, перелому кісток тазу.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10 липня 2007 року автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 листопада 2022 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 4, було виявлено автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з механічними пошкодженнями передньої частини кузова автомобіля, який, згідно з актом огляду та направлення транспортного засобу на майданчик тимчасового утримання транспорту від 28 листопада 2022 року, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Постановою старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 від 29 листопада 2022 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі або відчуження речового доказу.

Таким чином, слідчим доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначений вище транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже він відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні та запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, передачі або відчуженню речового доказу.

Твердження представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про те, що арешт майна не може застосуватись до особи яка не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні є безпідставвними, оскільки встановлено, що транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а частиною третьою статті 170 КПК України прямо передбачено, що у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, інші твердження представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, належними доказами не доведені, ґрунтуються на припущеннях.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання, оскільки слідчим доведено, що умисна чи ненавмисна зміна, знищення, спотворення, ушкодження слідової картини, що утворилась на автомобілі марки «Chevrolet Aveo», н. з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , внаслідок користування, розпорядження даним автомобілем або його відчуження нестиме негативні наслідки для всебічного і повного дослідження обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002697 від 29 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, а саме: транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1