Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1910/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 28 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 квітня 2023 року. Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо заявлених прокурором та слідчим ризиків, тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, є раніше не судимим, вважав, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, тому застосував до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також, слідчий суддя вказав, що ризики перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування достатньо не доведені та врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітню дитину - доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з сім`єю за однією адресою як внутрішньо переміщені особи.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому підлягає скасуванню у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не врахував обставини визначені у ст. 178 КПК України, які були надані стороною обвинувачення в обґрунтування доводів клопотання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту з забороною залишати житло у період з 23:00 год. до 06:00 год.

Вважає, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки вона не підтверджується доказами та ґрунтуються на припущеннях. Повідомлення про підозру від 28.02.2023 р. вручене ОСОБА_6 не містить жодного посилання про те, що він чи інші особи вчинили кримінальне правопорушення, ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_6 та його сім`я з моменту повномасштабного вторгнення військ РФ до України, зокрема і до Херсонської області є внутрішньо-переміщеними особами, тривалий час проживають в АДРЕСА_1 та офіційно зареєстровані в органам місцевого самоврядування м. Житомира за вказаною адресою як внутрішньо-переміщені особи. ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми 2006 та 2016 р.н.). Дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , його старший син - ОСОБА_12 та мати - ОСОБА_13 , мають серйозні захворювання та потребують медичної допомоги.

Також, зазначає, що непостановка ОСОБА_6 на облік до ТЦК та СЦ не є об`єктивним підтвердженням того, що він мав чи має намір ухилятись від слідства та суду.

На його переконання стороною обвинувачення не було доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили щодо апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово, врахував усі обставини на які посилається захисник, а також і прокурор.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність зібраних доказів в матеріалах судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На переконання колегії суддів, пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 255 КК України є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами долученими до клопотання, в тому числі протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дії «контроль за чиненням злочину у формі оперативної закупки», «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» протоколами допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколами огляду від 12 грудня 2022 року, від 23 січня 2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 28 лютого 2023 року.

Ці докази на даному початковому моменті досудового розслідування, зважаючи на воєнний стан у державі та обставини, які перевіряються у кримінальному провадженні свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетним до інкримінованих йому злочинів.

На переконання колегії суддів існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який встановлений слідчим суддею має місце та підтверджується матеріалами справи, а також свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово.

Слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням цілодобового знаходження за місцем проживання було враховано серйозність підозри. Крім цього, «суворість передбаченого покарання», яке може загрожувати ОСОБА_6 , в разі визнання його винним є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 255 КК України, один із злочинів відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, незначний час, який триває досудове розслідування, перевірку досудовим розслідуванням інших обставин, що стосуються кримінального провадження, колегія суддів вважає передчасними доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування домашнього арешту у нічний час.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

На думку колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Вирішувати питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи лише з санкцій статтей за якими підозрюється ОСОБА_6 та припущень прокурора про можливість продовження злочинної діяльності, ухилення від слідства та суду колегія суддів вважає неприпустимим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: