Номер провадження: 11-сс/813/86/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000693 від 17.10.2022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.256 КК України на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 12.12.2022 року,

встановив:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 12 січня 2023 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, молдованина, громадянина України, зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати на даному етапі розгляду кримінального провадження.

Суд посилається на наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності хвороб та інвалідності, то суд вважає, що зазначені обставини вже були предметом оцінки з боку слідчих суддів під час розгляду попередніх клопотань сторони обвинувачення. Що на даний момент виконуються вимоги ст.290 КПК України, а тому питання щодо зміни запобіжного заходу може бути вирішено під час підготовчого судового засідання. Вважає, що підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не погоджуючись з висновками слідчого судді, вказує про невідповідність таких висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів, посилаючись на практику ЄСПЛ, апелянт зазначає про відсутність доказів, які б підтверджували обставини, що підлягають обов`язковій оцінці. Слідчим суддею не було надано оцінку обставинам сімейного стану підозрюваного, пенсіонер, не судимий має постійне місце проживання, відомостям про стан його здоров`я є інвалідом. Стороною обвинувачення не доведено наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Апелянт зауважує про те, що слідчі судді виявляють систематичний формальний підхвд. Всупереч вимог ч.3 ст.183 КПК України не було визначено розмір застави.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки не залишати без дозволу місце свого проживання та носити електронний засіб контролю.

Позиції сторін

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішення вказаного питання має з`ясувати обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що слідчим суддею і було здійснено з перевіркою наявності обставин, зазначених у ст. 184 КПК України.

Так, відповідно до встановлених обставин слідчим суддею, 01.07.2022 ОСОБА_8 затримано на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України та 02.07.2022 в установленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.189 КК України по кримінальному провадженню №0000394 від 11.03.2021.

14.07.2022 року постановою прокурора кримінальне провадження №0000394 від 11.03.2021 об`єднано з кримінальним провадженням №0001157 від 21.10.2020 під єдиним номером №0001157.

30.06.2022 року постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000394 від 11.03.2021, №0000350 від 04.04.2021, № 0000215 від 07.04.2022, № 0000214 від 07.04.2022, № 0001094 від 08.11.2021 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000394 від 11.03.2021.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 у кримінальному провадженні №0000350 від 04.04.2021 строк досудового розслідування продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 15.12.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2022 відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 29.08.2022.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 відносно ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.10.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 відносно ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.12.2022 року.

17.10.2022 на підставі постанови прокурора із кримінального провадження №0001157 від 21.10.2020 в окреме кримінальне провадження виділено матеріали відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за №0000693.

21.10.2022 ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.256 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.256 КК України, з огляду на тяжкість можливого покарання, у випадку доведення вини підозрюваного у його вчиненні, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя прийшов до переконання що ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризики у вигляді переховування від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З цими висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. У даному кримінальному провадженні доведено, що з підстав тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.256 КК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи/або суду, а тому доводи сторони захисту про недоведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України є необґрунтованими. Обставини того, що ОСОБА_8 передав на зберігання паспорти, жодним чином не спростовують існування даного ризику.

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, у ньому наявні свідки, покази яких будуть досліджені на стадії судового розгляду в порядку ст. 23 КПК України, а отже в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснити незаконний вплив на них з метою надання ними пояснень на поліпшення його становища.

Також матеріалами провадження не підтверджено обставин того, що у підозрюваного ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки.

Медичними документами, які наявні в матеріалах справи, не підтверджено те, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

З огляду на встановлене, є безпідставними посилання апелянта про те, що всупереч вимог ст.94 КПК України слідчим не встановлено обставин, які підтверджені належними та допустимим доказами в сукупності. При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що належність та допустимість доказів у справі на даній стадії розгляду кримінального провадження не досліджується і не встановлюється, а сама по собі обґрунтованість пред`явленої підозри у даному кримінальному провадженні стороною захисту не оскаржується.

Що стосується посилань сторони захисту про порушення слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК України, то суд апеляційної інстанції не приймає їх до уваги з огляду на те, що відповідно до змісту даної норми розмір застави визначається під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, предметом апеляційного перегляду є рішення слідчого судді не про застосування у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу, а про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому ці обставини не перевіряються.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 КПК України, які є перешкодою для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

З огляду на встановлене, ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 12.12.2022 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3