Справа № 308/2714/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.309 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2714/20), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 28.02.2020, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України, за № 0000137 від 17.05.2019, про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0000050 від 28.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.1 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.305, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до закінчення судового розгляду на шістдесят днів, яке мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.309 КК України. Зазначає, що під час підготовчого засідання ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та ухвалою суду від 23.07.2021 строк дії такого продовжено, який 20.09.2021 спливає. При цьому наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового розгляду, оскільки ризики, якими керувався суд при обранні даного заходу не відпали та не припинили існувати. Прокурор наголошує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом переховуватися від суду. Крім того, під час обшуку житла ОСОБА_5 було відшукано паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон на його ім`я, а тому, прокурор вважає, що наявність громадянства іноземної держави значно полегшує ОСОБА_5 виїзд за кордон, що в свою чергу ускладнить притягнення його до кримінальної відповідальності на території України, а у випадку виїзду в Угорщину взагалі унеможливить. Крім того, прокурор звертає увагу, що ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом підкупу, погроз чи застосування насильства на свідків та їх родичів у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачений, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та іншими підозрюваними та схиляти їх до зміни даних слідству показань, які на даний час у судовому засіданні не допитані. Прокурор зауважує, що оскільки ОСОБА_5 інкримінується незаконний повторний збут психотропних речовин, є підстави вважати, що будучи на волі, він і надалі матиме можливість збувати такі речовини. Також прокурор просить врахувати, що інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за ч.2 ст.307 КК України вчинені у березні 2020 року, тобто в період дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного відносно нього ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2020 (справа № 308/14338/19), фактично відразу після постановлення такої. Наведене, на думку прокурора, свідчить про недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Враховуючи викладене, за твердженням сторони обвинувачення, наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від суду), п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризик впливу на свідка) та п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення). Прокурор просить врахувати, що стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає триманню під вартою, стабільних та законних джерел доходів він не має. При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор також просить врахувати й розміри наркотичних засобів та психотропних речовин, зберігання та збут яких інкримінується обвинуваченому, зберігання ним вогнепальної зброї та боєприпасів за місцем свого проживання. На думку сторони обвинувачення, вказані обставини значно збільшують суспільну небезпеку ОСОБА_5 , а тому більш м`які запобіжні заходи не запобігатимуть наведеним вище ризикам.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2 001 104 грн, до двох місяців, а саме, до 15 листопада 2021 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.

Ужгородським міськрайонним судом зазначено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2020 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює приватним підприємцем, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 27.10.2020, включно. Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 952 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2001104 грн. Роз`яснено, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У разі внесення застави у вказаному розмірі постановлено покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду на його першу вимогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадження; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Цією ж ухвалою постановлено кримінальне провадження № 0000137 від 17.05.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, призначити до судового розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 постановлено призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 28.02.2020, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України, до судового розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 постановлено матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 17.05.2019, про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/8684/20), об`єднати в одне провадження з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 28.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2714/20). Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер справи: 308/2714/20.

Ухвалою суду від 23.10.2020 постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2001104 грн., до двох місяців, а саме, до 21.12.2020 року, включно. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Ухвалою суду від 17.12.2020 постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2001104 грн., до двох місяців, а саме, до 12.02.2021 року, включно.

Ухвалою суду від 11.02.2021 постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2001104 грн., до двох місяців, а саме, до 09.04.2021 року, включно.

Ухвалою суду від 08.04.2021 постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2001104 грн., до двох місяців, а саме, до 04.06.2021, включно.

Ухвалою суду від 23.07.2021 постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2001104 грн., до двох місяців, а саме, до 20.09.2021, включно.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, санкціями яких відповідно передбачено покарання у виді: позбавлення волі на строк від трьох до семи років; позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи клопотання прокурора суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вказаних злочинах, вік та стан здоров`я обвинуваченого, який є молодою особою, є фізичною особою-підприємцем, наявність постійного місця проживання, є одруженим та має малолітню дитину, його майновий стан та те, що він раніше не судимий.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не відпали і продовжують існувати.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що судове провадження не завершене, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено.

Крім того, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпеку. Предметом інкримінованих ОСОБА_5 злочинів виступають особливо небезпечні психотропні речовини і даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст. 49 Конституції України.

Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, яких ще не було допитано у судовому засіданні, вчинити інше кримінального правопорушення, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам вчинити вказані дії.

Таким чином, оскільки судове провадження не завершено, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, даних про його особу, існуючих соціальних зв`язків, суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню та запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно з ухвалою суду від 31.08.2020 обвинуваченому одночасно визначено заставу, достатню для забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 952 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 001 104 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржувану ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2021 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що не досліджувалося судом питання застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

У розумінні ст.9 Конституції України - Конвенції про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та рішення ЄСПЛ є частинами національного законодавства.

Просить суд звернути увагу правові позиції ЄСПЛ в аналогічних правовідносинах, а саме:

для продовження тримання під вартою повинні бути виняткові вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого часу (рішенні ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України»),
одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких випливають, вважаться обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини , не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05 від 11.07.2006 року), аналогічні справи «Бачієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»,
обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» № 72967/01 від 0103.2007 року),
національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами (рішення ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» № 15217/07 від 02.03.2009 року),
посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» № 7064/05 від 01.06.2006 року),
підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами (рішення ЄСПЛ «Клішин проти України» № 3067/04 від 23.02.2012 року).

Жодних фактів, які би давали підстави суду застосувати до мене винятковий захід -тримання під вартою, прокурором не було на наведено. Тому суд формально віднісся при обґрунтуванні оскаржуваної ухвали.

Просить суд апеляційної інстанції взяти до уваги, що: оскільки прокурором не було доведено наявність всіх обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України, зокрема недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, що клопотав прокурор, оскільки прокурором не було доведено наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 199 КПК України, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в продовженні строку тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого та його захисника, неявка яких з огляду на положення ст.405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою були актуальними на день постановлення місцевим судом оскарженої ним вказаної вище ухвали місцевого суду від 16.09.2021.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.309 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів

Апеляційний суд погоджується з висновком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про те, що на даний момент продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від місцевого суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційного суду не встановлено та сторонами не наведено.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду залишається актуальним.

Застосовуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд надав обґрунтовану оцінку фактичним обставинам кримінального провадження, особі обвинувачено: вік та стан здоров`я, який є молодою особою, є фізичною особою-підприємцем, наявність постійного місця проживання, є одруженим та має малолітню дитину, його майновий стан та те, що він раніше не судимий.

Із зазначеної ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2021 та матеріалів даного провадження вбачається, що наведені судом обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 перевірялися при розгляді відповідного клопотання прокурора.

Крім того, місцевий суд обґрунтовано та згідно вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, як альтернативний запобіжний захід визначив розмір застави у кримінальному провадженні 2 001 104 грн для забезпечення, у разі сплати, виконання обвинуваченим відповідних обов`язків кримінального судочинства.

Згідно вимог ст.ст. 196 ч.4, 197 КПК України місцевий суд правильно продовжив строк тримання під вартою, який не перевищує шістдесяти днів, вказав в ухвалі дату закінчення її дії 15.11.2021.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора як про застосування, так і про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 місцевий суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу продовження його дії; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала Ужгородського міськрайонного суду про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є законна та обґрунтована.

З урахуванням наведеного та особи ОСОБА_5 апеляційний суд визнає, що в даному випадку місцевий суд у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України розглянув клопотання прокурора та з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вказаних вище даних про його особу і обставин кримінального провадження, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а оскаржену ним ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: