Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/119/23
Номер провадження 1-кп/948/10/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001216 від 12.12.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, військовослужбовець, водій 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , має військове звання солдат, розлученого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та кваліфікація дій особи

Згідно з обвинувальним актом від 05.01.2023р. ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, у період воєнного стану, перебуваючи на посаді водія 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних законних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в умовах воєнного стану, після закінчення звільнення, у період часу з 07 жовтня 2022 року по 28 грудня 2022 року не повернувся в розташування ВЧ НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 , незаконно, постійно перебував поза місцем дислокації військової частини, тим самим протиправно та самочинно звільнений від обов`язку військової служби, час проводив на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відомості про укладену угоду

05 січня 2023р. між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений зобов`язується: 1) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; 2) щиро каятися; 3) активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно впливають на прийняття рішення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проходження військової служби та місці проживання, враховуючи його вік, стан здоров`я, сторони дійшли згоди, що покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст. 407 КК України необхідно призначити із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі строком на 2 роки, але вважають за можливе відповідно до ст. ст. 62, 69 КК України замінити основне покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав винуватість у вчиненні казаного злочину, щиро покаявся, сприяв розгляду кримінального провадження судом та погоджується на призначення узгодженого покарання і затвердження угоди.

Прокурор та захисник вважають, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом, підтвердили факт щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину обвинуваченим.

Мотиви суду

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується, як тяжкий, за яким шкода завдана лише державним інтересам, правова кваліфікація злочину вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а отже умови угоди не суперечать вимогами КПК та КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що учасники судового розгляду ствердили в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Статтею 62 КК передбачено, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк (ч.1). Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі (ч.2).

За таких обставин, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Мотив ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Так, за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.12.2022р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.02.2023р. В той час, беручи до уваги обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, який є тяжким, обраний судом вид та розмір покарання, суд вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

У зв`язку з викладеним, у строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк перебування під вартою, з часу винесення ухвали слідчим суддею, з 29.12.2022р.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 05 січня 2023р. укладену у кримінальному провадженні № 0001216 від 12.12.2022 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на узгоджене сторонами покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 роки.

Строк відбування покарання рахувати з 24.01.2023р.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 29.12.2022р. по 23.01.2023р. включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін в термін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 29.12.2022р. по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України проголошено резолютивну частину Вироку.

Суддя ОСОБА_1