Єдиний унікальний № 946/632/23
Провадження № 1-кп/946/347/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

20 лютого 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001077, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 або АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 25.01.2023, ухвалою від 26.01.2023 було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

2.Потерпілий ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотаннями про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК та про закриття кримінального провадження, у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням обвинуваченим завданих ним збитків.

Встановлені судом обставини

3.11.11.2022 о 16:34 годині у м. Ізмаїл Одеської області водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan» моделі «Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по вул. Запорозьких козаків з боку вул. Кишинівської в напрямку вул. Капітана Семенюка, в порушення вимог підп. «б» п. 2.3., п. 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), при виїзді на перехрестя з вул. Білгород-Дністровською, яка по відношенню до вул. Запорізьких козаків є головною дорогою та перед яким встановлено дорожній знак 2.1 «дати дорогу», внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розрахував на їх відвернення, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який наближався до вказаного перехрестя по вул. Білгород-Дністровській по головній дорозі з боку вул. Телеграфної, в результаті чого на перехресті скоїв з ним зіткнення. Після вказаного зіткнення водій ОСОБА_3 допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався в зустрічному з ним напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому правого наколінника зі зміщенням відламків, яке не викликало загрозливих для життя явищ, але при звичайному своєму перебігу викликає розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день), і відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

4.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

5.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК, у зв`язку з тим, що вони з потерпілим примирилися та він добровільно відшкодував завдані збитки, та закрити кримінальне провадження.

6.Потерпілий ОСОБА_5 також підтримав клопотання та просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закрити відносно нього кримінальне провадження. При цьому потерпілий зазначив, що вони з обвинуваченим примирилися та обвинувачений ОСОБА_3 дійсно відшкодував завдані збитки у повному обсязі.

7.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

8. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, яке в силу ч. 4 ст.12, ст. 25 КК є необережним нетяжким злочином, та відповідно до примітки до ст. 45 КК не включене до переліку корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Крім того, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення не відноситься і до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

9.За поясненнями потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , останній відшкодував завдані ним збитки, крім того, в обвинувальному акті як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, зазначено добровільне відшкодування завданого збитку.

10.З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше кримінальних правопорушень не вчиняв.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

11.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з таких підстав.

12.Так, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, у тому числі, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

13.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

14.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

15.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

16.Відповідно до ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

17.Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням та кримінальним правопорушення, пов`язаним з корупцією, а також не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки, дав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

18.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

19.У силу ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням ухвалою законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2022 арешт, та зазначені в ній автомобілі в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути законним володільцям, а накладений арешт на CD-R диск слід залишити без змін, та залишити вказаний компакт-диск із відеозаписом в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

20.Суд вважає, що судові витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу від 16.12.2022 №№ СЕ-19/116-22/19514-ІТ, СЕ-19/116-22/19515-ІТ, СЕ-19/116-22/19516-ІТ у сумі по 2 265,36 грн та судової транспортно-трасологічної експертизи від 11.01.2023 № СЕ-19/116-22/19498-ІТ у сумі 7 551,20 грн, а всього в загальному розмірі 14 347,28 грн не можуть бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки за правилами ч. 2 ст. 124 КПК суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалюється. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно якому суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

21.Але слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 126 КПК про те, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, також не можуть бути підставою для стягнення процесуальних витрат при закритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки вказана норма лише регулює порядок вирішення питання щодо процесуальних витрат та не встановлює в яких саме випадках ці процесуальні витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого, тобто не встановлює підстави для такого стягнення. Однією з підстав для стягнення витрат на залучення експерта, які встановлені у ч. 2 ст. 124 КПК, є ухвалення обвинувального вироку. Згадування у ч. 1 ст. 126 КПК такого судового рішення як ухвала, пов`язане з можливістю вирішення питання щодо процесуальних витрат ухвалою вже після ухвалення обвинувального вироку, у якому це питання не було вирішено.

22.Вказаний висновок суду відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, згідно якому якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

23.Хоча у вказаному висновку Об`єднаної палати йде мова про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, але він може бути застосований й у цьому провадженні при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, адже при оцінці наявності підстав для стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, що понесені стороною обвинувачення під час досудового розслідування, Верховний Суд виходив з того, що кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Саме тому підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності в даному випадку значення не має, а визначальним є саме закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 124, 126, 284, 314, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК.

3.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року за № 0001077, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

4.Накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2022 арешт на CD-R диск з відеозаписом по факту ДТП за 11.11.2022 з камер відеоспостереження магазину «Тыковка», розташованого по вул. Білгород-Дністровській, 11 кут вул. Кутузова, 37, залишити без змін, та залишити вказаний компакт-диск з відеозаписом в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання, а з набранням ухвалою законної сили скасувати накладений арешт на інше перелічене у вказаній ухвалі майно, та автомобіль марки «Nissan» моделі «Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_3 , автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 ; автомобіль «Daewoo» реєстраційний номер НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_6 .

5.Процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу від 16.12.2022 №№ СЕ-19/116-22/19514-ІТ, СЕ-19/116-22/19515-ІТ, СЕ-19/116-22/19516-ІТ у сумі по 2 265,36 грн, кожна, та судової транспортно-трасологічної експертизи від 11.01.2023 № СЕ-19/116-22/19498-ІТ у сумі 7 551,20 грн, а всього в загальному розмірі 14 347,28 грн віднести на рахунок держави.

6.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1