ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/609/23 Справа № 184/1623/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Кривий Ріг

18 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відео конференції заяву засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за її апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевского міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року, якою в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали Орджонікідзевского міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року, 21.10.2022 року до суду надійшла заява засудженої ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевского міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року, в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.

На вказану ухвалу суду засудженою ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій вона просить ухвалу Орджонікідзевского міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року скасувати та постановити ухвалу, якою застосувати до неї ст. 81 КК України та звільнити її умовно достроково від відбування покарання. Зазначає, що вона щиро розкаялась у скоєному, усвідомила та переосмислила свою поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги засудженої, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджена вироком Глибоцьким районним судом Чернівецької області від 24.06.2021 року за ч. 3 ст. 286-1 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Чернівецького Апеляційного суду від 25.08.2021 року вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_6 змінено на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

З пояснень представника ДУ "ПВЦ (№ 79)", наданими ним під час розгляду справи в суді І інстанції вбачається, що засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання з 05.05.2021 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» прибула 15.11.2021 року з державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» де характеризувалась позитивно, мала одне заохочення, стягнень не має. За час відбування покарання у ДУ "ПВЦ (№ 79)" характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має.

Відносно ОСОБА_6 розглядалось питання про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України (протокол № 11 від 13.05.2022 року), рішенням комісії відмовлено.

Відносно ОСОБА_6 також розглядалось питання про можливість умовно дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України (протокол № 22 від 15.09. 2022 року), рішенням комісії відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», згідно акту прибуття засуджених.

Згідно довідки ДУ "ПВЦ (№ 79)", станом на час розгляду заяви засудженої ОСОБА_6 про застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання складає 05 місяців 22 днів.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд І інстанції правильно врахував, що засуджена ОСОБА_6 , раніше не судима, норма виробітку згідно довідки становить менше 50%, засуджена ОСОБА_6 приймає особисту участь в організації виховних заходів, бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, строк невідбутного покарання становить 05 місяців 22 днів, та дійшов обґрунтованого висновку, що зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність заохочення за весь строк відбування покарання в ПВЦ, не свідчить про сумлінну поведінку засудженої та досягнення мети покарання.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що засуджена своєю поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої право слухняної поведінки

Доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 , що вона щиро розкаялась у скоєному, усвідомила та переосмислила свою поведінку є необґрунтованими, оскільки самі по собі, за наявністю обставин, встановлених та викладених в ухвалі суду, не є безумовною підставою для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевского міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2022 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвалу є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: