УХВАЛА

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 541/587/20

провадження № 51-395ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року щодо останнього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 , проте у вимозі відображена вимога про зміну, зокрема, ухвали Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність

чи необґрунтованість судового рішення.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що

є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Захисник вважає оскаржені судові рішення в частині призначення засудженому ОСОБА_5 покарання незаконними у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, тобто з підстав, визначених ст. 414 КПК.

Стаття 414 КПК передбачає, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

В обґрунтування доводів касаційної скарги захисник посилається на неправильне застосування приписів статей 50, 65 Кримінального кодексу України (далі - КК), а саме на оцінку характеристики особи та його посткримінальну поведінку. Водночас касаційна скарга не містить обґрунтування невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, з огляду на вид і розмір призначеного ОСОБА_5 покарання, його явної несправедливості через суворість, а також аргументованих доводів стосовно спростування висновків судів в частині призначеного покарання із урахуванням того, що воно засудженому призначено у розмірі, наближеному до мінімального, визначеному санкцією ч. 3 ст. 185 КК.

У змісті касаційної скарги міститься також посилання на приписи ст. 69 КК, однак обґрунтування щодо необхідності застосування указаної норми кримінального закону при призначенні покарання до засудженого ОСОБА_5 відсутнє.

Більш того сформульована в касаційній скарзі вимога про зміну оскаржених судових рішень щодо призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці на покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, суперечить приписам ст. 437 КПК, згідно якої суд касаційної інстанції не має права призначити суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого за касаційною скаргою його захисника.

Що стосується вимоги про звільнення особи від відбування покарання з встановленням іспитового строку, то про передбачені ст. 75 КК підстави і умови для звільнення особи від відбування покарання в касаційній скарзі також не йдеться, як і не йдеться про те, яких порушень в цій частині допустили суди першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів звертає увагу захисника, що звільнення від відбування покарання за ст. 75 КК передбачене розділом XII Загальної частини КК, яким визначені підстави і умови застосування іншого, відмінного від визначеного розділом XI Загальної частини КК інституту кримінального права - призначення покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

У недотримання вказаної норми закону до касаційної скарги захисника додано одну копію з додатками, однак, з огляду на зміст оскаржених судових рішень, в судах першої та апеляційної інстанції брали участь, окрім захисника ОСОБА_4 - прокурор, троє засуджених та троє захисників. Разом з тим, пункти 19 та 26 ч. 1 ст. 3 КПК визначають й інших сторін кримінального та учасників судового провадження, які касатору необхідно врахувати.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3