ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2288/19 Номер провадження 11-кп/814/1504/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання Миргородського міського сектору філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

замінено покарання у вигляді 3 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2022 року на покарання у вигляді 437 днів позбавлення волі, що становить 1 рік 2 місяці 11 днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його затримання для доставки до установи відбування покарання.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував небажанням засудженого сплачувати навіть незначні суми штрафу з моменту набрання вироком законної сили та відсутністю в ОСОБА_7 потенційної можливості отримати законний заробіток для сплати штрафу в майбутньому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року та відмовити в задоволенні подання Миргородського міського сектору філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції формально розглянув провадження, необґрунтовано не встановив підстав для розстрочки йому сплати штрафу та при заміні покарання не врахував те, що він з 19 березня до 05 серпня 2019 року перебував під вартою в даній справі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження колегією суддів установлено допущення місцевим судом істотних порушень вимог КПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд.

Захищене цією статтею право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони, а також отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Провідною ідеєю цього принципу в кримінальному провадженні є паритетність сторін обвинувачення й захисту, які самостійно відстоюють їхні правові позиції у формі судового спору шляхом реалізації наданих законом процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Зазначене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, за якою загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, що означає надання кожній стороні можливості ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Руїз-Матеос проти Іспанії»).

У національному законодавстві це знаходить своє відображення у ст.7 КПК України, відповідно до якої зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких - змагальність сторін, свобода в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 ст.537 КПК України, ч.3 ст.26 КВК України під час виконання вироку суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, вирішує питання, зокрема про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У силу ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК України (виконання судових рішень).

Так, ч.3 ст.363 КПК України унормовано, що за відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Порядок проведення судових дебатів регламентовано положеннями ст.364 КПК України, на підставі яких у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Після закінчення промов учасники судових дебатів мають право обмінятися репліками. Право останньої репліки належить обвинуваченому або його захиснику.

Судові дебати - це важлива частина судового розгляду, коли учасники судового провадження виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що, у свою чергу, сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин провадження, постановленню законного й обґрунтованого судового рішення.

Однак, як убачається з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в першій судовій інстанції та журналу судового засідання від 06 січня 2023 року, місцевий суд усупереч наведеному вище після дослідження матеріалів провадження не провів стадію судових дебатів, не забезпечивши сторонам, зокрема засудженому, необхідних умов для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, чим порушив принцип змагальності сторін, що не узгоджується з викладеними вище положеннями КПК України та ст.6 Конвенції щодо забезпечення справедливого судового розгляду.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, місцевий суд не дав належної оцінки тому, що в порядку абз.2 ч.5 ст.53 КПК України в разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі саме у випадку відсутності підстав для розстрочки виплати штрафу.

За змістом подання Миргородський міський сектор філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області порушував питання про надання ОСОБА_7 розстрочки виплати несплаченої суми штрафу за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2022 року або заміну цієї суми іншим покаранням відповідно до закону (а.п.8). У судовому засіданні суду першої інстанції представник органу пробації висловив позицію щодо доцільності застосування розстрочки виплати штрафу, що підтверджується технічним носієм інформації, на якому зафіксовано судове провадження в місцевому суді.

Проте, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не розглянув питання надання засудженому розстрочки виплати несплаченої суми штрафу з урахуванням усіх обставин провадження в їх сукупності, в той час як заміна штрафу покаранням у виді позбавлення волі можлива тільки після встановлення відсутності підстав для розстрочки виплати штрафу.

За таких обставин, висновок місцевого суду про заміну ОСОБА_7 призначеного покарання у вигляді штрафу на найбільш суворий захід примусу у вигляді позбавлення волі є передчасним.

Водночас у судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений надав копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження сплати ним штрафу на загальну суму 9 500 гривень, що свідчить про вжиття останнім дій, спрямованих на виконання вироку.

На підставі викладеного вище, оскаржувану ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого необхідно провести розгляд подання органу пробації відповідно до вимог КПК України, перевірити доводи апеляційної скарги, за наслідком чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4