Справа № 461/4891/22
Провадження № 1-кс/461/4709/22
УХВАЛА
02.11.2022 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на грошові кошти в сумі 14 350 доларів США та 1 000 Євро, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 26.09.2022.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник вказує на те, що слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова в межах кримінального провадження №0000424 від 25.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , відповідною ухвалою, було накладено арешт на майно, яке було вилучено 22.09.2022 за результатами проведення санкціонованого обшуку за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в сумі 14 350 доларів США та 1 000 Євро.

Заявник вказує на те, що станом на день звернення до слідчого судді відпала потреба у подальшому застосуванні арешту, оскільки вказані у клопотанні стороною захисту грошові кошти не можуть використовуються в якості доказів у кримінальному провадженні та не підлягають конфіскації. Крім того, сторона захисту вказує, що ОСОБА_5 , яка являється власником грошових коштів, не має жодного відношення до кримінального провадження, зокрема не являється підозрюваною, а тому немає необхідності подальшого застосування арешту. Також, заявник вказує на те, що грошові кошти вилучені та виявлені під час обшуку, були виявлені у помешканні ОСОБА_5 , належать їй і є предметом позики, яка була надана її сину з коштів які накопичені нею від підприємницької діяльності та доходу від оренди належного їй майна. Заявник вказує на те, що арештовані грошові кошти необхідні ОСОБА_5 для проведення лікування.

Заявник в судовому засіданні, клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому. Крім того, додатково вказав, що ним були враховані підстави відмови в аналогічному клопотанні наведені у відповідній ухвалі слідчого судді та вказані недоліки усунуто. З огляду на наведене заявником до клопотання долучені документи які доводять належність коштів саме ОСОБА_5 , а також такі документи встановлюють, що остання мала у своєму розпорядженні відповідні кошти задовго до виникнення обставин, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання заперечив. Вказав, що підозрюваний у даному кримінальному провадженні обвинувачується у корисливому злочині, який, серед іншого, супроводжувався отриманням незаконного прибутку в іноземній валюті, а тому є вагомі підстави вважати, що грошові кошти з приводу яких подане клопотання є предметом злочину та отримані у результаті незаконної діяльності підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000424 від 25.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За результатами проведення санкціонованого обшуку за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_7 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, 22.09.2022 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 14 350 доларів США та 1 000 Євро.

Постановою слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 23.09.2022 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 26.09.2022 накладено арешт, із позбавленням права на відчуження та розпорядження, на зазначені грошові кошти в сумі 14 350 доларів США та 1 000 Євро.

Як вказано вище, заявник вказує на те, що станом на день звернення до слідчого судді відпала потреба у подальшому застосуванні арешту, оскільки вказані у клопотанні стороною захисту речі та документи не можуть використовуються в якості доказів у кримінальному провадженні. Крім того, сторона захисту вказує, що ОСОБА_5 , яка являється власником грошових коштів, не є стороною кримінального провадження, зокрема підозрюваною, а тому немає необхідності подальшого застосування арешту. Також, заявник вказує на те, що грошові кошти вилучені та виявлені під час обшуку, були виявлені у її помешканні, належать їй і є предметом позики, яка була надана її сину з коштів які накопичені нею від підприємницької діяльності та доходу від оренди належного їй майна. Також, заявник вказує на те, що арештовані грошові кошти необхідні ОСОБА_5 для проведення лікування.

Оцінюючи наведені доводи заявника, виходжу з наступного.

Доводи заявника щодо належності грошових коштів ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання, на думку слідчого судді, підтверджені належним чином.

До такого висновку, приходжу, виходячи з нижченаведеного.

Слідчому судді в ході розгляду клопотання надано копії наступних документів, оригінали яких досліджено слідчим суддею в судовому засіданні:

-нотаріально засвідчений договір позики від 01.04.2022 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_5 позичила ОСОБА_7 20 000 доларів США;

-копії документів щодо належності ОСОБА_5 на праві власності вбудованого приміщення промтоварного магазину в будинку АДРЕСА_1 , з яких встановлено належність даного приміщення ОСОБА_5 ;

-довідка про доходи отримані з органів пенсійного забезпечення, з якої вбачається, що ОСОБА_5 отримала у період жовтня 2020 вересня 2022 дохід у розмірі 73036, 55;

-лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з якого вбачається, що ПАТ «КБ НАДРА» виконав свої боргові зобов`язання перед вкладником ОСОБА_5 у розмірі 524 847 грн 10 коп у повному обсязі, дата виконання 14.09.2018.

-копії договорів оренди вбудованого приміщення промтоварного магазину в будинку АДРЕСА_1 від 01.05.2013 строком дії до 01.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_5 передала даний об`єкт в оренду з розміром орендної плати 6000 грн. щомісяця, а також договір від 01.11.2015 строком дії до 01.11.2017 з аналогічними умовами оплати та вартістю оренди.

Крім того, слідчому судді надані документи які засвідчують те, що обшук був проведений у помешканні, яке належить ОСОБА_5 (договір дарування квартири) та документи які обґрунтовують необхідність отримання медичної допомоги останньою (заключення ЛКК).

З наведених документів встановлено, що такі засвідчують те, що розмір арештованих коштів цілком співставний з доходами ОСОБА_5 за останні роки. Крім того, слід відзначити, що з моменту вилучення під час обшуку та накладення арешту вказані кошти постійно перебували у розпорядженні органу досудового розслідування, відтак такий мав достатньо часу перевірити їх на наявність відношення до кримінального провадження, зокрема чи здобуті ці кошти внаслідок неправомірних дій підозрюваного або інших осіб.

Також, варто відзначити, що ОСОБА_5 вказувала під час обшуку на те, що ці кошти належать саме їй, а під час вирішення питання про накладення арешту, слідчим суддею, серед іншого враховувалась необхідність надати органу досудового розслідування часу для перевірки походження цих коштів.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую також принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема те, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що доходи заявниці відповідають сумі вилучених коштів, заявниця не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, грошові кошти вилучені у належному їй приміщенні, а даних про те, що ці кошти мають незаконне походження під час розгляду клопотання не здобуто.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту та задоволення клопотання, оскільки у даному випадку в ході розгляду клопотання заявником доведено належними засобами доказування, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 26.09.2022 року (справа №461/4891/22 провадження №1-кс/461/4304/22) на грошові кошти в сумі 14 500 доларів США та 1000 Євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1