Справа № 683/2615/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження №0000118, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Запоріжжя, жителя

АДРЕСА_1 , громадянин України, стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони 3

роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше

судимого:

- 01 лютого 2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК

України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 ККУкраїни звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 19 червня 2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.186, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі;

- 02 листопада 2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком від 19 червня 2007 року та остаточно призначено остаточно покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 08 червня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України на5 років позбавлення волі;

- 05 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 08 червня 2015 року більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 11 лютого 2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст.70 КК України, приєднано частину невідбутого покарання за вироком від 05 жовтня 2015 та призначено остаточне покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі;

- 19 вересня 2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.391 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, приєднано частину невідбутого покарання за вироком від 11 лютого 2016 року та призначено остаточне покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі; 19 січня 2022 року звільнений з Ладиженської ВК №39 по відбуттю строку покарання;

за ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:
Близько 14 години 40 хвилин 28 серпня 2022 року військовослужбовець ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, а біля нього знаходяться працівники поліції, які під час виконання покладених на поліцію повноважень є представниками держави, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у демонстративному нехтуванні існуючими у суспільстві правилами поведінки та загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи продемонструвати своє негативне ставлення до органів державної влади та зневагу до працівників поліції, під час документування адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, діючи із винятковим цинізмом, який виразився у прояві безсоромності та грубої непристойності, приспустив правою рукою шорти та оголивши свій статевий орган, продемонстрував його працівникам поліції у громадському місці, чим вчинив хуліганство.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та пояснив, що 28 серпня 2022 року близько 14 години 40 хвилин по вул. Меджибіжзькій, 1 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, він керував транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок перебування в стані алкогольного сп`яніння та на знак незгоди з діями працівників поліції приспустив правою рукою шорти та оголивши свій статевий орган, продемонстрував його працівникам поліції у громадському місці. У скоєному щиро розкаявся.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 за місцем проживання та проходження військової служби характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та знов вчинив кримінальний проступок.

Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем, зазначене покарання відповідно до ст. ч.2 ст. 60 КК України підлягає відбуванню на гауптвахті.

Обвинувачений попередньо ув`язненим у даному кримінальному провадженні не був та запобіжний захід відносно нього не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 місяців, який слід відбувати на гауптвахті.

Речові докази:

- копії матеріалів судової справи № 683/2326/22 щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: