Справа № 287/18/18-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 20.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

21.03.2023 року через канцелярію суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 . В обґрунтування поданої заяви захисник ОСОБА_3 зазначив, що у провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження. Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя , суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин , які викликають сумнів у його неупередженості. На думку захисника, суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки його дії викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості розгляду справи по суті. Тому просить задовольнити відвід судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 287/18/18-к на стадії судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати заяву про відвід судді у її відсутності у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Особа, яка подала заяву про відвід адвокат ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Водночас кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена обов`язкова участь учасників провадження при розгляді заяви про відвід. Тобто, неявка учасників судового провадження, які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджають вирішенню питання про відвід.

Таким чином суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі частини 4 статті 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебуває справа № 287/18/18-к за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 20.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Також, захист обвинуваченого ОСОБА_5 здійснює адвокат ОСОБА_3 . У вказаній справі судді ОСОБА_4 заявлено відвід.

Під час розгляду даного кримінального провадження та визначення судом обсягу доказів та порядку їх дослідження захисником ОСОБА_3 в судовому засіданні був запропонований відповідний порядок дослідження доказів, при цьому суд у задоволенні клопотання адвоката відмовив та ухвалив інший порядок дослідження доказів. Також судом за клопотанням прокурора виносились ухвали про привід свідків, хоча захисник та обвинувачений відносно приводу свідків заперечували, вважаючи клопотання прокурора необгрунтованими.

Слід зазначити, що як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебували кримінальне провадження № 0000051 від 13.02.2019 року стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (справа № 287/373/19) та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 10.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 287/459/21), у яких захист обвинувачених здійснював адвокат ОСОБА_3

08.06.2022 року та 11.07.2022 року суддею ОСОБА_4 по даним справам винесено ухвали, відповідно до яких повідомлено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Житомирської області про неналежне виконання обов`язків як захисника адвокатом ОСОБА_3 та запропоновано розглянути питання притягнення його до дисциплінарної відповідальності по викладеним в ухвалах фактам.

На думку суду, та обставина, що адвокат ОСОБА_3 також має статус захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000616, яке перебуває у провадженні судді ОСОБА_4 , то у даному випадку складається ситуація, яка може викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 2 статті 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід судді з підстав, передбачених статтею 75 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений положеннями статті 75 КПК України. За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин слідчий суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на судовий розгляд та судове рішення об`єктивних чи суб`єктивних чинників. Так статтею 75 КПК України визначено наступні підстави для застосування відводу слідчого судді: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаушильд проти Данії», рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України»), потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Окрім цього, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами захисника щодо наявності обставин, які можуть викликати в учасників цієї справи сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Тому, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді та гарантуючи право обвинуваченого на розгляд справи безстороннім судом, заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.75,76, 80,81-82, 369-372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 20.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Передати справу № 287/18/18-к, провадження 1-кп/287/21/23 до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді для розгляду справи у порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1