УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 рокуСправа № 951/711/22
Провадження №1-кп/951/66/2022

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваногоОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова Тернопільської області клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 28.10.2022, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кальне, Козівського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не депутата, розлученого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 на розгляд Козівського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 28.10.2022 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Суть клопотання.

Зранку 27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) покинув своє місце проживання та направився в сторону смт. Козова, Тернопільського району, Тернопільської області. Цього ж дня близько 17 години, точного часу досудового розслідування не встановлено, останній перебуваючи в смт. Козова побачив житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а відтак маючи на меті знайти місце для відпочинку та втомити спрагу, в ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку, яке на праві власності належить ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ). В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_7 зайшов до гаражу який був незачинений у якому відшукав ключі до вхідних дверей житлового будинку.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 близько 17 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи на домогосподарстві, що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій спрямованих на незаконне проникнення до приміщення особи та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка гарантує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а також до свого житла, діючи умисно, без дозволу та всупереч волі власника приміщення житлового будинку ОСОБА_7 , відшукавши ключі до замка вхідних дверей, що ведуть в приміщення житлового будинку проник всередину даного будинку у якому порушив обстановку житлових кімнат, чим порушив право на недоторканість житла та іншого володіння, гарантоване законом ОСОБА_7 , як власнику.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи (порушення недоторканості житла).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №481 від 15.11.2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 у період інкримінованих йому діянь страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, що досягає рівня хронічного психозу, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Наявність зазначеного психічного захворювання є підставою застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Зважаючи на викладене, прокурор просить застосувати щодо ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Позиції сторін.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі, вказавши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання 30.12.2022 не з`явився, 20.12.2022 подав клопотання у якому просив розгляд справи проводити без його участі, щодо клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру зіслався на розсуд суду. При допиті його у судовому засіданні 14.12.2022 вказав, що вважає, що ОСОБА_4 потрібно лікувати.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_4 Дидик ОСОБА_8 поклалася на розсуд суду.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився, що потребує лікування.

Застосовані правові норми.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно із ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні

В силу дії ч. 1, 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Мотивація суду.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено та суд вважає доведеним, що зранку 27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) покинув своє місце проживання та направився в сторону смт. Козова, Тернопільського району, Тернопільської області. Цього ж дня близько 17 години, точного часу досудового розслідування не встановлено, останній перебуваючи в смт. Козова побачив житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а відтак маючи на меті знайти місце для відпочинку та втомити спрагу, в ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку, яке на праві власності належить ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ). В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_7 зайшов до гаражу який був незачинений у якому відшукав ключі до вхідних дверей житлового будинку.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 близько 17 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи на домогосподарстві, що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій спрямованих на незаконне проникнення до приміщення особи та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка гарантує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а також до свого житла, діючи умисно, без дозволу та всупереч волі власника приміщення житлового будинку ОСОБА_7 , відшукавши ключі до замка вхідних дверей, що ведуть в приміщення житлового будинку проник всередину даного будинку у якому порушив обстановку житлових кімнат, чим порушив право на недоторканість житла та іншого володіння, гарантоване законом ОСОБА_7 , як власнику.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи (порушення недоторканості житла).

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2020 року у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

Зазначені обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, та підтверджуються сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду доказів, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000165 від 28.10.2022 згідно якого 28.10.2022 в ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 про те, що в період часу з 17:00 год. по 18:30 год. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно проник в житловий будинок по АДРЕСА_2 , який знаходиться у користуванні заявника.

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.10.2022, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 про факт незаконного проникнення до житлового будинку.

- Протоколом огляду місця події від 27.10.2022 та таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події, а саме будинку по АДРЕСА_2 за участі понятих. Під час огляду місця події виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Маковисько, Козівської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області та згідно якого, під часу огляду нічого не вилучалося.

Огляд місця події проведено відповідно до письмової заяви ОСОБА_7 , який є власником житлового будинку, що підтверджується реєстраційним посвідченням Тернопільського БТІ, копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою АДРЕСА_2 .

- Протоколом слідчого експерименту від 10.11.2022 та таблицею ілюстрацій до протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 у присутності понятих, яким відтворено та продемонстровано потерпілим ОСОБА_7 місце виявлення гр. ОСОБА_4 у житловому будинку, який 27.10.2022 незаконного проник до будинку за адресою АДРЕСА_2 .

- Протоколом слідчого експерименту від 10.11.2022 та таблицею ілюстрацій до протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 у присутності понятих, яким відтворено та продемонстровано свідком ОСОБА_9 місце виявлення гр. ОСОБА_4 у житловому будинку, який 27.10.2022 незаконного проник до будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України підтверджується показами свідка, ОСОБА_9 допитаної у ході судового розгляду, яка показала, що є невісткою ОСОБА_7 власника житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Повідомила, що 27.10.2022 їй зателефонував тесть ОСОБА_7 сказавши, що у його житловому будинку порушена обстановка, після чого свідок приїхала до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 та разом із тестем виявила, що туалетна кімната у будинку зачинена, після чого викликала працівників поліції. Зазначила, що після приїзду працівники поліції виявили, що у туалетній кімнаті перебуває невідомий чоловік, яким виявився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покази свідка ОСОБА_9 узгоджуються із іншими доказами у справі, зокрема протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів та іншими.

Допитаний у судовому засіданні 20.12.2022 потерпілий ОСОБА_7 , показав, що 27.10.2022 після приїзду з цвинтарів прийшв у свій будинок за адресою АДРЕСА_2 і побачив, що в будинку порушена обстановка. Так, наприклад, були розкиданів всі фотографії. Проте пенсійні заощадження ніхто не привласнив. Потім він покликав внучку і вони виявили, що туалетна кімната у будинку зачинена, після чого викликали працівників поліції. Зазначила, що після приїзду працівники поліції виявили, що у туалетній кімнаті перебуває невідомий чоловік, яким виявився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покази спотерпілого ОСОБА_7 узгоджуються із іншими доказами у справі, зокрема протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів та іншими.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину визнав. Суду пояснив, що дійсно, знайшов ключі від житлового будинку ОСОБА_7 , якими відкрив вхіні двері, зайшов у будинок, а саме у туалетну кімнату.

Покази підозрюваного ОСОБА_4 узгоджуються із іншими доказами у справі, зокрема протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів та іншими.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що дійсно мало місце вчинення суспільно небезпечного діяння та це діяння було вчинено саме ОСОБА_4 що відповідає вимогам п.1, 2 ч.1 ст.513 КПК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №481 від 15.11.2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 у період інкримінованих йому діянь страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, що досягає рівня хронічного психозу, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Наявність зазначеного психічного захворювання є підставою застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_4 , як на час вчинення ним відповідного суспільно небезпечного діяння, так і на час розгляду матеріалів кримінального провадження. Вчинене ним суспільно небезпечне діяння пов`язане із посяганням на недоторканість житла та іншого володіння інших осіб. За висновком експерта №481 ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Таким чином, суд доходить висновку про застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, оскільки він за станом свого здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов у справі як на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду ні прокурором, ні потерпілим не заявлявся.

У цьому кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2021 слід скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.94 КК України, ст.ст.369-372, 376, 503-518 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 28.10.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Копію ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу.

Суддя ОСОБА_10