Справа№ 953/3963/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання, направлений з Київської окружної прокуратури м. Харкова обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002036 від 02.11.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою середньою освітою, тимчасово не працевлаштованого, не одруженого, офіційно зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.02.2003 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки; 20.11.2003 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 27.04.2004 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; 11.06.2010 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 25.10.2012 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки; 19.04.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.03.2014 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 22.11.2017 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 07.04.2020 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 29.10.2021 направлено обвинувальний акт до Фрунзенського районного суду м. Харкова; 16.11.2021 направлено обвинувальний акт до Київського районного суду м. Харкова,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

31.10.2021 приблизно о 15.25, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , увійшов до під`їзду багатоповерхового будинку за вище вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до тамбуру квартири АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що двері були у відчиненому стані, увійшов до тамбуру, тим самим проник до нього, звідки таємно викрав велосипед марки «Aggressor» 2.0 glo», вартістю, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи 3387,30 грн.

Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 05.11.2021 приблизно о 12.30, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , увійшов до під`їзду №3 вказаного будинку та направився на другий поверх, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись заздалегідь підготовленими кусачками для металу, шляхом зламу петлі навісного замка, проник до балконного приміщення, звідки таємно викрав велосипед TM «AVANTI», вартістю, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи 3252 грн.

Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення, як про це викладено в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати .

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ст. 349 КПК України.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За наведених вище обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у обвинувальному акті, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий за кримінальні правопорушення в тому числі проти власності, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком.

Обставинами, що пом`якшють покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства. Саме покарання у вигляді позбавлення волі, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений був засуджений 07.04.2020 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 , ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі та не відбувши це покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, на розгляді Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває аналогічне кримінальне провадження, що свідчить про його виняткову зухвалість, стійку злочинну діяльність, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує частково покарання, яке було призначене за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1177 ЦК України , передбачено , що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, встановити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, встановлений причинно-наслідковий зв`язок між кримінальними протиправними діями та завданням потерпілому матеріальної шкоди. В ході досудового розслідування потерпілому матеріальна шкода не відшкодована.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено позов на суму 5000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши його до набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати термін знаходження його під вартою з 30.11.2021 р.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2020 р. у вигляді 3 років 1 місяця та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30.11.2021 р.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення дактолоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/28374-Д від 24.12.2021 року в розмірі 2059, 44 грн. та дактолоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/27250-Д від 09.12.2021 року у розмірі 1372,96 грн., а всього 3432,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1