Справа №184/1294/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), потерпілого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 29.05.2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодружоного, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.12.2009 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 24.12.2015 звільнився після відбування строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, ВСТАНОВИВ:

27.05.2022 у вечірній час (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 перебував за адресою мешкання свого знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де на подвір`ї вищевказаного домоволодіння побачив мотоцикл SPARK 110С-2WQ без номерного знаку, котрий відповідно до пункту 1.10 постанови КМУ №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» є транспортним засобом, який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в ніч на 28.05.2022 (точного часу під час досудового розслідування не надалось встановити) з метою викрадення чужого майна, прийшов до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де, реалізуючи свій злочинний намір, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, за допомогою фізичної сили зняв із вхідних воріт гаража навісний замок, котрий був у несправному стані, після чого, з корисливих спонукань протиправно проник до приміщення вказаного гаража, звідки умисно повторно незаконно заволодів мотоциклом SPARK 110С-2WQ, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вартість вказаного мотоциклу згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/23482 АВ складає 21 472.10 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України за ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням до приміщення, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що потерпілий його знайомий, він дозволяв покататися на своєму мотоциклі ,в ніч на 28.05.2022 він прийшов до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де зняв із вхідних воріт гаража навісний замок, котрий був у несправному стані, після чого, поїхав на мотоциклі SPARK 110С-2WQ. Вказаним майном він розпорядився на власний розсуд, але він відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі. В скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримує свої покази надані на досудовому розслідуванні, не заперечує проти призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Потерпілий у судовому засіданні від цивільного позову відмовився, вказавши, що матеріальна шкода, заявлена у позові, повністю відшкодована обвинуваченим.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням до приміщення, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України , відноситься до категорії тяжкого злочину.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що останній має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому суд відносить його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Щодо заявленого цивільного позову позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення у сумі 21 472,10 грн., суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до вимог частини 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами частин 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У судовому засіданні встановлено, що матеріальна шкода була відшкодована ОСОБА_4 в повному обсязі, в звязку з чим потерпілий відмовився від позову.

Таким чином, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у справі за цивільним позовом позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, слід закрити.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Закрити провадження з розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 21 472,10 грн., у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського НДЕКЦ МВС (отримувач: ГУК у Дн-кій обл/Тгс Томаків/21080500, код отримувача (, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм. подат.), номер рахунку: UA0004503; код класифікації доходів бюджету: 21080500, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження): судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 17.08.2022 № СЕ-19/104-22/23482-АВ в сумі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять грн. 12 коп.).

Речові докази: відеозапис від 28.05.2022 з бодікамери, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

17.01.2023