Провадження № 11-кп/824/4013/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

8 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 листопада 2022 року включно,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 000683 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 листопада 2022 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 000683 від 28.06.2022 року ОСОБА_6 - відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних конкретних доказів щодо підтвердження їх існування. Крім того, захисник зазначає, що судом не враховано дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , його стан здоров`я, соціальні зв`язки, сімейний стан. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце проживання у м. Києві, характеризується виключно позитивно, є учасником бойових дій, неодноразово відзначений за мужність та військову відвагу, нагороджений медалями та нагрудним знаком «Гідність та честь Афгану» тощо. Також захисник вважає, що необхідно взяти до уваги міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 , який одружений, має на утриманні матір 1942 року народження, має сина 1989 року народження та онука 2016 року народження, та його поведінку після вчинення кримінальногоправопорушення - ОСОБА_6 до приїзду поліції та карети швидкої допомоги не намагався змінити обстановку на місці події або якимось чином приховати сліди кримінального правопорушення, сховати або спотворити знаряддя злочину, не намагався втекти з місця скоєння злочину, не намагався будь-яким впливати на осіб - потенційних свідків у кримінальному провадженні, повідомив свого командира про те, що постріли здійснив саме він, добровільно здав зброю. Апелянт вважає, що суд мав дійти висновку про відсутність достатніх обґрунтованих та законних підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою. Вважає, що є підстави для застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, і відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України звільнення з-під варти.

Заслухавши думки обвинуваченого та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Як встановлено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, характер та тяжкість злочину, який йому інкриміновано, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.
Отже, вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд взяв до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та правильно прийшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
На думку колегії суддів, обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, на переконання колегії суддів, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та родини, та те, що обвинувачений є учасником бойових дій, неодноразово відзначений за мужність та військову відвагу на чому наголошує захисник, а також поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення не може слугувати дійсною гарантією відсутності у обвинуваченого наміру переховування від суду та органів слідства, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та не виключає можливість продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід має забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись положеннями ст.ст. 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 листопада 2022 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя