Справа № 496/4125/18
Провадження № 1-кп/496/51/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, не судимого, не одруженого, який має середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2018 року, біля 12 години 00 хвилин, більш точного часу судомне встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, проїжджаючи на мопеді біля території огородженого городу домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив за дерев`яним парканом вказаної території 5-ть металевих конструкцій, які він визначив об`єктом свого посягання. Далі, ОСОБА_5 залишивши мопед на дорозі, перестрибнув через дерев`яний паркан та проник на територію вказаного вище домоволодіння. Після чого, ОСОБА_5 знаходячись на території вказаного городу, реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно викрав 5-ть металевих конструкцій, які виконані з арматури вартістю 200 гривень за кожну та які належать ОСОБА_6 . Далі, вказані 5-ть металевих конструкцій ОСОБА_5 поклав на мопед та на вказаному мопеді разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, ОСОБА_5 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1000 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має погашену судимість, під час судового розгляду перебував у розшуку, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Речові докази підлягають поверненню власнику за належністю.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 100,124,174,371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01.06.2022 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 02.08.2018 року у справі №496/3149/18 скасувати.

Речові докази п`ять металевих конструкцій залишити за належністю ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1