СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2012/23
ун. № 759/5854/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 20.03.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,-

ВСТАНОВИВ :

31.03.2023 року слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить надати тимчасовий доступ до судової справи, яка перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2023 року, за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб підроблення офіційного документа, заознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 з інтернет-ресурсу Судової влади України до розділу «стан розгляду судових справ», де дізнався про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться позовна заява ОСОБА_5 щодо «відшкодування вартості безпідставно набутого майна».

У позовній заяві ОСОБА_5 вказувалося про те, що у будинку, який був відчужений на користь ОСОБА_4 , нині вже колишньою дружиною ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , майже чотири роки тому нібито знаходилися меблі на суму понад 9 500 000 гривень особисто ОСОБА_5 , попри те, що будинок йому не належав і він у ньому не проживав та не був зареєстрованим.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 дізнався, що у якості доказу приналежності ОСОБА_4 того самого згодом арештованого нерухомого майна ОСОБА_5 через адвоката ОСОБА_7 був наданий документ, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, документ містить неправдиву інформацію, що може свідчити про завідоме введення суду в оману.

Так, датою підготовки вищезазначеного «Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно» значиться травень 2021 року, тобто до суду був поданий документ, який містить інформацію більше ніж річної давнини до дня подачі вказаного позову. Крім цього застарілий документ містить інформацію, відповідно до якої ОСОБА_4 володіє будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, даним об`єктом нерухомості він не володіє з 2020 року, що може свідчити про підробку документу.

Накладання арешту на майно, було оскаржене ОСОБА_4 за допомогою відповідного клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке було задоволено ІНФОРМАЦІЯ_4 та винесено відповідну ухвалу № 2зз/759/40/22 від 15 серпня 2022 року.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, котру наразі розглядає Святошинський районний суд міста Києва (суддя ОСОБА_8 ), ОСОБА_4 побачив у ній одразу кілька документів, які позивач надав суду як докази, котрі можуть вказувати на злочинний характер дій ОСОБА_5 та його дружини (вже колишньої) ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , спрямований на заволодіння коштами та майном ОСОБА_4 в особливо великих розмірах.

Відповідно до суті вищевказаного позову, ОСОБА_5 вимагає у ОСОБА_4 відшкодувати вартість меблів, відповідно до зазначеного у позові списку, вказавши, що вони належать (належали) ОСОБА_10 внаслідок того, що були безоплатно передані йому ОСОБА_6 30 січня 2018 року відповідно до підписаного обома документу від 30 січня 2018 року.

Однак, у подарованому ОСОБА_4 будинку ніколи не було вказаних меблів і не могло бути (оскільки їх у такій кількості неможливо там вмістити).

Свого часу, а саме у грудні 2020 року (що суперечить даті підписання вищевказаного договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ) ОСОБА_6 стверджувала, що ті самі неіснуючі меблі належать їй і навіть зверталася з приводу відшкодування їхньої вартості до того ж ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа №: 759/21477/20 від 03.12.2020).

Крім цього, відповідно до підписаної із ОСОБА_6 нотаріально посвідченої «Заяви про врегулювання спірних правовідносин» від 25 жовтня 2021 року я відмовився від позовів до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (справа № 363/1215/20 про повернення 115 000 доларів США боргу та 89 700 доларів США відсотків за користування коштами, а також справа № 363/1216/20 про повернення боргу у розмірі 123 050, 00 доларів США та відсотків за користування коштами у розмірі 150 736,00 доларів США), а ОСОБА_6 заявила, що не має майнових претензій до мене, у тому числі і щодо тих самих меблів, відшкодування вартості яких наразі вимагає ОСОБА_5 , вкотре назвавши їх у заяві своїми.

Аналогічні за змістом щодо накладення арешту на майно в цілях забезпечення позову ОСОБА_5 надав допитаний у якості потерпілого ОСОБА_11 .

Так, під час проведення досудового розслідування проведено огляд сайту «Судова влада України», та встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 під головуванням судді ОСОБА_12 перебуває на розгляді цивільний позов ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_7 , до відповідача ОСОБА_4 , про зобов`язання відшкодувати вартість безпідставно набутого майна (справа №759/7638/22).

На даний час для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також належної кваліфікації вчиненого діяння у органу досудового розслідування виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до судової справи №759/7638/22 (головуюча суддя ОСОБА_12 ), яка розглядається у ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2 ), з метою ознайомлення з цивільним позовом, додатками до нього, наданими сторонами письмовими доказами, клопотаннями, запереченнями, заявами, іншими матеріалами, з можливістю виготовлення копій судової справи.

На підставі наведеного прокурор просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністі, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться документи, до суду не викликалась у відповідності до ч. 2 ст. 163 КПК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Клопотання прокурора, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Згідно п.6 ч.1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і документи, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.

Надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачені ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слід задовольнити, оскільки при зверненні до суду із зазначеним клопотанням прокурором доведено, що існує потреба у вказаних заходах, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні, а у слідства відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131-132, 159-160, 163-166, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 20.03.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів задовольнити.

Надати дозвіл слідчому Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , прокурорам Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2 ) до судової справи №759/7638/22 (головуюча суддя ОСОБА_8 ), з метою ознайомлення з цивільним позовом, додатками до нього, наданими сторонами письмовими доказами, клопотаннями, запереченнями, заявами, іншими матеріалами, з можливістю виготовлення копій судової справи.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів, відповідно до положень ст. 166 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1