Справа № 521/200/23
Номер провадження:1-кс/521/316/23
У Х В А Л А
09 січня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю захисника адвоката ОСОБА_3
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
Відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені за заявою ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 16.12.2020 року звернулася до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, з заявою про вчинення злочину, у зв`язку з тим, що невстановлені особи, шляхом проведення незаконних дій у вигляді незаконних зборів акціонерів ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» шахрайським шляхом намагаються заволодіти її акціями, що в грошовому еквіваленті становить близько 416 370 гривень.
Арешт майна було ініційовано слідчим саме на підставі заяви ОСОБА_23 .
по-перше, наразі В.Е. Мкртумян є власником 96% акцій акціонерів Приватного акціонерного товариства «Укрторгстройматеріали», що підтверджується випискою про стан рахунку цінних паперів на 12.12.2022 року;
В ухвалі слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 р. зазначено , що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного захолду забезпечення кримінального провадження неможливо виконати завдання кримінального провадження.
Проте, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки такий ступінь втручання у право власності ТОВ «Укрторгбудматеріали», не є доцільним та спів мірним зі шкодою, яку було нібито нанесено потерпілій у даному кримінальному провадженні, а навпаки є порушенням репав та законних інтересів ТОВ «Укрторгбудматеріали», у зв`язку з відсутністю можливості повноцінного користування своїм майном.
За цей період органом досудового розслідування не вчинено жодних слідчих (розшукових) дій, жодну з посадових осіб ТОВ «Укрторгбудматеріали» не було допитано у рамках кримінального провадження та жодній особі не повідомлено про підозру, обвинувальний акт не передано до суду, з чого випливає, що кримінальне провадження носить формальний (фіктивний) порядок, з чого випливає, що вказані обставини жодним чином не повинні впливати на права власника арештованого майна.
З посиланням на норми ст.ст. 94,132,170,173,174 КПК України, положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, практику ЄСПЛ директор ТОВ «Укрторгбудматеріали» вважає про безпідставність накладення арешту на майно, який накладено на його думку незаконно та необґрунтовано є нічим іншим, як перешкоджання юридичній особі здійсненню законної підприємницької діяльності та порушення права власності, адже тимчасове накладення арешту триває понад розумні строки, що є/були об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Оскільки питання про зняття арешту досі вирішено не було, це позбавляє ТОВ «Укрторгбудматеріали» можливості реалізувати свої права власника, а тому необхідність у триманні майна під арештом відпала.
Позиція сторін кримінального провадження та їх явка:
Захисник ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» - адвокат ОСОБА_3 , клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила його задовольнити.
Слідчий про дату, час та місце розгляду клопотання був сповіщений належним чином в порядку ст. 135 КПК України.
Відповідно до заяви старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 остання просить суд клопотання про скасування арешту розглядати за її відсутністю, вирішення питання залишає на розсуд суду, при цьому зі змісту заяви вбачається, що на даний час триває досудове розслідування, вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні та доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наявних матеріалів доданих до клопотання.
Встановлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя:
Заслухавши пояснення захисника ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання директора ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України, «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно з вимогами ч.3 ст.132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпече5ння гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглядаючи клопотання та додатки до нього, слідчим суддею встановлено, що 16 грудня 2020 року до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_23 , про те, що невстановлені особи, шляхом проведення незаконних дій у вигляді незаконних зборів акціонерів ПАТ «УКРТОРГСТРОЙМАТЕРІАЛИ», шахрайським шляхом намагаються заволодіти її акціями, що в грошовому еквіваленті становить близько 416 370 гривень.
Судовим розглядом також встановлено, що ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» є законним власником майна, яке знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Онезька, будинок № 5 відповідно до договору купівлі-продажу від 07 лютого 2020 року, укладеного між ПрАТ «УКРТОРГСТРОЙМАТЕРІАЛИ» та ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ» та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_25 (а. с. 10-13, 14-15).
Слідчий суддя звертає увагу також і на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває значний час з 17 грудня 2020 року, власник майна ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ», відносно якого здійснюється кримінальне провадження, і жодна службова особа даного товариства на час розгляду клопотання не набула статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, що свідчить про те, що арешт майна позбавляє законного власника мирно володіти своїм майном.
При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом визначеним у ч. 3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національно законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України», «Батрак проти України», «Панов проти України»).
На переконання слідчого судді, у кримінальному провадженні за ч.3 ст.190 КК України відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном ТОВ «УКРТОРГБУДМАТЕРІАЛИ», оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування у такому арешті майна, підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном відсутні.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий, прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.
Враховуючи викладене, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що особа, яка звернулась із клопотанням, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, довела, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачаються.
За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
Висновки слідчого судді:
Скасувати заборону розпоряджатись зазначеним майном.
Клопотання ОСОБА_23 про скасування арешту залишити без розгляду.
Копію ухвали направити до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прокурору Малиновської окружної прокуратури міста Одеси.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1