Код суду 233 Справа № 233/567/23
Вирок
11 квітня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 02 лютого 2023 року затвердженого прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 :
ОСОБА_5 22 вересня 2022 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, проходячи неподалік лікарні №2, розташованої по вул. Інженерна м. Костянтинівка, де на узбіччі біля дерев у чохлі темно-зеленого кольору виявила предмети зовні схожі на гранати, а саме: корпус гранати типу Ф-1 та предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені нею предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, придбання, зберігання і носіння якого без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного та виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, взявши до рук чохол темно-зеленого кольору, у середині якого знаходилися корпус гранати типу Ф-1, та предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ, щоб перенести до місця свого мешкання, тим самим здійснила незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Після чого, ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно вищевказані корпус гранати типу Ф-1 та предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ поклала до своєї жіночої сумочки, та перенесла їх до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснила незаконне носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, після чого поклала зазначені предмети до приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою, а саме до центрифуги пральної машинки, тим самим стала незаконно, умисно зберігати вибухові речовини та вибухові пристрої, без передбаченого законом дозволу.
17 листопада 2022 року в період часу з 13 години 05 хвилини по 14 годину 10 хвилину, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено у пральній машинці: споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин промислового виробництва та придатний для здійснення вибуху; модернізований уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, придатний для здійснення вибуху.
Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_5 , вибухових речовин та вибухових пристроїв здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576; Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07 червеня 1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21 серпня 1998 № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
02 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_5 , яка повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, виявила щире каяття - зобов`язалась надавати під час судового розгляду показання, що викривають її протиправні дії та розповісти про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним, незаконним придбанням, носінням та зберіганням вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та відповідно до ст.75КК України узгоджено звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12КК України є тяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою, в присутності її захисника, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 - раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має адресу реєстрації та місце мешкання, характеризується - посередньо, за сімейним станом не заміжня, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає, офіційно не працевлаштована, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та відповідно до ст.75КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 02 лютого 2023 року про визнання винуватості, укладеною між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання про речові докази не потребує вирішення у зв`язку із їх знищенням на підставі наданого суду стороною обвинувачення Акту про знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №472 від 30.11.2022 року.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовано, клопотання від прокурора, з цього приводу - не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості укладену 02 лютого 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на неї відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженої.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1887(одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору обвинуваченій та захиснику.

Суддя ОСОБА_1