Справа № 203/4041/22
Провадження № 1-кс/0203/824/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 лютого 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 23 вересня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 332 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, 31 січня 2023 року подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України на предмет арешту майна, вилученого під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , проведеного 27 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року, що визнані постановою слідчого від 27 січня 2023 року речовими доказами, а саме мобільного телефону «Iphone» 13 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), корпус якого синього кольору, в прозорому чохлі, всередині якого знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon Україна» абонентський номер НОМЕР_3 та сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що вказані предмети є речовими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, а тому вказані речі можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому просив вжити заходів забезпечення у виді арешту майна, посилаючись на ст. 98, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що вилучене в ході обшуку майно не здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає поверненню власнику, оскільки такий арешт буде надмірним втручанням а право власності ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого та заперечення представника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 1-кс/0203/713/2023 від 25 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000505 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить останній, з метою відшукання та вилучення: предметів і документів, які містять інформацію щодо виїзду за межі України ОСОБА_8 з 24 лютого 2022 року; мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерну техніку та електронних носіїв інформації, що належать ОСОБА_7 , які можуть містити інформацію про обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

27 лютого 2023 року з 06:46 год. до 09:05 год. проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені речі, перелік яких зафіксований у протоколі обшуку від 27 січня 2023 року, зокрема мобільний телефон «Iphone» 13 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), корпус якого синього кольору, в прозорому чохлі, всередині якого знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon Україна» абонентський номер НОМЕР_3 та сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. З ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ознакою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України арешту підлягає вилучене в результаті обшуку майно, яке відповідає критеріям ст. 98 і ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Обшук за визначенням ст. 234 КПК України належить до слідчих дій, завдяки яким сторона обвинувачення в процесі доказування за ч. 2 ст. 91 цього Кодексу здійснює збирання доказів відповідно до ст. 92 КПК України, у зв`язку з чим за ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук встановлюються межі допустимого втручання стороною обвинувачення у право власності на житло і наявне в ньому майно в інтересах збирання доказів, для чого згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України мають зазначатися речі, документи або особи, для виявлення яких проводиться обшук, інакше за ч. 7 ст. 236 КПК України речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, належать згідно з ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України до тимчасово вилученого майна.

За ухвалою від 25 січня 2023 року № 1-кс/0203/713/2023 слідчий суддя прямо надав дозвіл на проникнення до квартири за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , для відшукання, зокрема мобільних телефонів, через що мобільний телефон «Iphone» 13 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), корпус якого синього кольору, в прозорому чохлі, всередині якого знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon Україна» абонентський номер НОМЕР_3 та сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 , слідчим законно вилучений 27 січня 2023 року в порядку виконання ухвали про дозвіл на обшук, і тимчасово вилученим майном на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України не вважаються.

Відповідно, вилучені документи, як речові докази, надані стороні обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла, а тому згідно ч. 2 ст. 100 КПК України підлягають зберіганню у сторони обвинувачення, якій вони надані в порядку виконання судового рішення, внаслідок чого клопотання про його арешт не відповідає загальним правилам вжиття заходів забезпечення кримінального провадження за п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки завдання, для виконання якого слідчий клопотав про арешт цього майна, може бути виконане в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України для зберігання речових доказів стороною обвинувачення.

В свою чергу, накладення арешту додатково до вже встановлених обмежень, пов`язаних з наданням стороні обвинувачення на підставі ухвали про дозвіл на обшук відшуканого речового доказу, складатиме надмірне непропорційне втручання у право власності особи, і не може виправдовуватися лише посиланнями на абзац другий ч. 2 ст. 168 КПК України, які у логічному зв`язку з ст. 236 КПК України стосуються обшуку особи та огляду.

Зважаючи на викладене, клопотання слідчого про арешт майна на вилучені документи в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить останній, не підлягає задоволенню, але ця ухвала не має наслідків за ч. 3 ст. 169 КПК України і не тягне за собою повернення вилучених перелічених вище речей особі, у якої вони вилучені.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 98, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 15 липня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 332 КК України, у вигляді арешту майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 13 лютого 2023 року о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1