Справа № 333/5186/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження,

В С Т А Н О В И Л А:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 шляхом обману має намір заволодіти нерухомим майном, яке належить на праві приватної власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Так, під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі №333/1203/22 15.09.2022 винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У провадженні СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебували матеріали кримінального провадження №0000213 від 06.03.2021 за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом смерті ОСОБА_5 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У той же час, здійснено моніторинг реєстру нерухомого майна за результатами якого встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_5 не могла бути відповідачем у справі №333/1203/22 в якій Комунарський районний суд м.Запоріжжя 15.09.2022 ухвалено заочне рішення про стягнення з останньої боргу в сумі 220 000 грн.

Тобто, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України за фактом наміру заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.02.2007 серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 набули в рівних частинах (по частині) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

В подальшому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 1-51 виданого 26.02.2016 Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 набула право власності на частину квартири АДРЕСА_2 . Того ж дня здійснено державну реєстру права власності ОСОБА_5 на вказану частину нерухомого майна про що відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, 26.02.2016 ОСОБА_5 стала єдиним власником вищевказаної квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №313917556 від 01.11.2022.

24.02.2021 у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

01.11.2022 постановою прокурора вищевказане майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000080.
На даний час існує сукупність підстав вважати, що вище перелічене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме зберегло на собі сліди або інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є доказом кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, з метою забезпечення речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прокурор звернулась до суду з вказаним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд клопотання про накладення арешту на майно за її відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється з підстав неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Дослідивши подане клопотання про арешт майна, додатки до цього клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту речового доказу є кримінальне провадження №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.11.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Прокурором надані докази того, що вищевказане майно має доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , 31 жовтня 2022 року майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зареєстрованого за ОСОБА_5 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000080 від 01.11.2022.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному 01.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 170-173 КПК України.
Прокурором доведено, що зазначене майно має доказовезначення, отже з метою збереження вищевказаного майна, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містять в собі дані про вчинення кримінального правопорушення, а факт вилучення даних речей та документів відноситься до однієї з обставин, що складають подію злочину, для забезпечення їх збереження, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зареєстроване за ОСОБА_5 (картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 09.10.1996, видавник: Комунарський РВ УМВС України в Запорізькій області, країна громадянства: Україна), а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_4 та іншим фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатися зазначеним об`єктом нерухомості.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали направити прокурору.

Виконання ухвали покласти на прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1