Справа №694/1784/19
провадження № 1-кп/694/52/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000855 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Васютинці, Чорнобаївського району, Черкаської області, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої,

за скоєння суспільно-небезпечних діянь, кримінальна відповідальність за які передбачена ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи хронічне психічне захворювання у вигляді шизоафективного розладу з безперервно-прогресуючим перебігом, частим загостренням афективно-маячної симптоматики та станом ремісії, з явищами вираженого психопатоподібного дефекту особистості, що позбавляло її здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, 22 вересня 2018 року, близько 11 години в с. Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області, правомірно перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, викрала належне ОСОБА_9 майно, а саме велосипед «Україна», вартість якого згідно висновку експерта № 8/883 від 19.11.2018 становить 683 грн. 33 коп., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, чим заподіяла потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, кримінаьна відповідаьність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вона ж повторно, 22 вересня 2018 року близько 18 години в с. Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області, правомірно перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вулиці Шевченка, 55, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 , викрала належну останній жіночу сумку, вартість якої згідно висновку експерта № 8/803 становить 110 гривень, в якій знаходились речі потерпілої, а саме: акустичні провідні навушники марки «Nomi NЕР-171», вартість яких згідно висновку експерта № 8/803 становить 73 грн. 60 коп., зарядний пристрій до телефону марки «MEIZU», вартість якого згідно висновку експерта № 8/804 становить 166 грн. 67 коп., обручка із золота 585 проби вагою 2.5 грами, вартість якої становить 3442,5 гривень, оскільки вартість одного грама золота згідно висновку товарознавчої експертизи №29/10-2018-01, становить 1377 гривень (1377*2,5=3442,5) та грошові кошти в сумі 1000 гривень, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, чим заподіяла потерпілій

матеріальних збитків на загальну суму 4792 гривень 77 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, кримінальна відповідаьність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вона ж, 28 грудня 2018 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться по проспекту Шевченка, 74 в м.Звенигородка, Черкаської області, шляхом обману касира ОСОБА_10 , під приводом купівлі в останньої товаро-матеріальних цінностей за попередньо заготовлену сувенірну купюру, яка схожа на купюру номіналом 500 гривень і не являється платіжним засобом, незаконно заволоділа майном належним ФОП ОСОБА_11 , який є власником магазину, а саме пляшкою горілки ємкістю 0,5 л. «Особлива хлібна половинка», вартістю 84 грн. 93 коп., двома пачками арахісу «Смажений солоний», вартістю 13 грн. 60 коп. за одну пачку на загальну суму 27 грн. 20 коп., пляшкою пива, ємкістю 0.5 л. «Чернігівське світле», вартістю 11 грн. 34 коп., одною пачкою сигарет «Ротманс», вартістю 33 грн. 00 коп., на суму 156 гривень 47 коп. та грошовими коштами у сумі 343 гривень 53 коп., які отримала як решту, чим завдала потерпілому ФОП ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 500 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникла.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дійсно восени 2018 року здійснила крадіжку сумочки з особистими речами потерпілої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Також вказала, що кілька років тому здійснювала крадіжку велосипеда, у подальшому викинувши його на узбіччі та також розраховувалася сувенірними купюрами для придбання продуктів та алкоголю.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що восени 2018 року ОСОБА_4 прийшла у бар, де потерпіла працювала барменом і скориставшись її відсутністю, здійснила крадіжку сумочки з особистими речами потерпілої. В подальшому частину речей потерпілій повернули.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що була безпосереднім свідком подій не була, проте була присутня при розмові ОСОБА_4 та потерпілої при якій остання просила ОСОБА_4 повернути викрадені речі і та погоджувалась.

Також судом в ході розгяду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 були досліджені наступні письмові докази, які підтверджують причетність останньої до вчинення суспільно-небезпечних діянь.

Так, причетність ОСОБА_4 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України та мало місце 22.09.2018 підтверджується зібраними по провадженню письмовими доказами, а саме:

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_13 від 22.09.2018;

-даними протоколу огляду місця події від 22.09.2018 та фототаблицею до нього;

-даними протоколу огляду предметів від 24.09.2018.;

-даними висновку експерта № 8/803 від 12.10.2018;

-даними висновку експерта № 8/804 від 10.10.2018;

-даними висновку товарознавчої експертизи № 29/10-2018-01 від 29.10.2018

-даними висновків судово-психіатричних експертизи №73 та №74 від 05.01.2019.

Причетність ОСОБА_4 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України та мало місце 22.09.2018 підтверджується зібраними по провадженню письмовими доказами, а саме:

-даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 17.10.2018;

-даними протоколу огляду предметів від 18.10.2018;

-даними висновку експерта № 8/883 від 20.11.2018;

-даними висновків судово-психіатричних експертизи №73 та №74 від 05.01.2019.

Причетність ОСОБА_4 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України та мало місце 28.12.2018 підтверджується зібраними по провадженню письмовими доказами, а саме:

-даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 28.12.2018;

-даними протоколу огляду місця події від 28.12.2018 та фототаблицею до нього;

-даними висновків судово-психіатричних експертизи №73 та №74 від 05.01.2019.

Згідно з клопотаннями про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, яке складене слідчим СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_14 та погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , причетність ОСОБА_4 у скоєнні суспільно-небезпечних діянь підтверджується доказами, але згідно висновків судово-психіатричних експертиз №73 та №74 від 05.01.2019 ОСОБА_4 на період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованих їй правопорушень, виявлялися прояви хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу з безперервно-прогресуючим перебігом, частим загостренням афективно-маячної симптоматики та станом ремісії, з явищами вираженого психопатоподібного дефекту особистості, що позбавляло та позбавляє на теперішній час її здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає їй правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з нею слідчих дій та у судовому засіданні.

На теперішній час ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно неї можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримує клопотання, захисника та законного представника особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, які також підтримали клопотання, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази вважає, що є всі підстави застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Пункт п. 1"е" даної статті, передбачає законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Стосовно утримання осіб, які мають психічні розлади (п. 1 "е" ст. 5 Конвенції) Суд зазначає, що "їх може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами, що вимагає суспільство, або у зв`язку з медичними та суспільними підставами разом...» основна причина, чому Конвенція дозволяє позбавити волі осіб, зазначених у п. 1 "е" ст. 5 Конвенції, полягає не тільки в тому, що вони можуть представляти небезпеку для суспільства, а ще й у тому, що їх власні інтереси можуть потребувати їх утримання (п.37. Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року, справа «Горшков проти України», заява №67531/01).

Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям

пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (п. 99 Рішення Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року, справа «Анатолій Руденко проти України», заява №50264/08)

Згідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у суді встановлено, що дійсно мало місце вчинення суспільно-небезпечних діянь, кримінальна відповідальність за які передбачена ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України; дані суспільно-небезпечні діяння вчинені саме ОСОБА_4 у стані неосудності, що підтверджено висновками судово-психіатричних експертиз №73 та №74 від 05.01.2019, виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, а тому слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 1, 3 ст. 94 КК України, ст.ст. 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Васютинці, Чорнобаївського району, Черкаської області, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середною освітою, непрацюючої, раніше не судимої задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Васютинці, Чорнобаївського району, Черкаської області, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, із середною освітою, непрацюючої, раніше несудимої, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння, кримінальна відповідальність за які передбачена ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в стані неосудності, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази відсутні.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення ухвали.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити прокурору та захиснику, законному представнику.

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2022 .

Суддя ОСОБА_1