Справа № 346/5343/22
Провадження № 1-в/346/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия подання начальника Державної установи "Коломийська виправна колонія (№ 41)" про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, засудженого вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.02.2016 р. за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання перебування під вартою з 15 липня 2015 року до 11 лютого 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29.07.2016р. вирок Селидівського міського суду Донецької області від 11 лютого 2016 року залишено без змін. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.10.2016 року зараховано в строк відбування покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.02.2016 року у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2016 року по 29 липня 2016 року у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 15.07.2015 р.

Кінець строку: 01.07.2025 р.

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)" та спостережна комісія при Коломийській районній державній адміністрації характеризують засудженого ОСОБА_5 наступним чином: засуджений під час тримання в державній установі "Бахмутська установа виконання покарань (№6)" допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, згідно ст.134 ч.14 КВК України визнається таким, що не має стягнень, заохочення не оголошувались.

З 21.09.2016 р. засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Селидівська виправна колонія №82», за час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, стягнення не накладались, оголошено 15 заохочень.

З 16.04.2022 р. відбуває покарання в ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)". За час відбування покарання не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались, оголошено одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, однак активно залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їх необхідність. За час відбування в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» характеризується позитивно. Згідно п.14 ст.134 КВК України засуджений дисциплінарних стягнень не має. У відношенні до представників адміністрації колонії завжди тактовний та ввічливий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості, зв`язок з родичами підтримує, шляхом телефонних розмов. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю, став на шлях виправлення, тому просять замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання.

Представник адміністрації колонії та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні не підтримав подання щодо заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Захисник в судовому засіданні подання підтримав.

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, суд доходить висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 11.02.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області від 11.02.2016 р. за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання перебування під вартою з 15 липня 2015 року до 11 лютого 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29.07.2016р. вирок Селидівського міського суду Донецької області від 11 лютого 2016 року залишено без змін. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.10.2016 року зараховано в строк відбування покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.02.2016 року у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2016 року по 29 липня 2016 року у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На даний час відбув 2/3 призначеного строку покарання (а.с.47-53).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення має ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

Суд доходить висновку про наявність лише формально-юридичних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5

19.11.2021 року згідно висновку членів комісії ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» щодо можливості застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 та витягу з протоколу №50 засідання комісії ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» і спостережної комісії комісії при Покровській райдержадміністрації від 19.11.2021 р. останньому відмовлено (а.с.42, 43).

Суд звертає увагу, що згідно з виписки з протоколу № 22 від 20.0.2022 року, засудженому ОСОБА_5 відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо можливості застосування ст.81 КК України як такому, що не довів своє виправлення (а.с.45).

Як вбачається з опитувального листа щодо можливості застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 засідання адміністративної комісії ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)" від 01.12.2022 р., вирішено, що засуджений заслуговує на застосування щодо нього ст. 82 КК України (а.с.46).

Відповідно до характеристики, погодженої начальником ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)" 01.12.2022 р. засуджений ОСОБА_5 під час тримання в державній установі "Бахмутська установа виконання покарань (№6)" допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, згідно ст.134 ч.14 КВК України визнається таким, що не має стягнень, заохочення не оголошувались.

З 21.09.2016 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Селидівська виправна колонія №82», за час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, стягнення не накладались, оголошено 15 заохочень.

З 16.04.2022 року відбуває покарання в ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)". За час відбування покарання не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались, оголошено одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, однак активно залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їх необхідність. За час відбування в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» характеризується позитивно. Згідно п.14 ст.134 КВК України засуджений дисциплінарних стягнень не має. У відношенні до представників адміністрації колонії завжди тактовний та ввічливий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості, за характером спокійний, врівноважений, зв`язок з родичами підтримує, шляхом телефонних розмов. Реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Освіта», в Курахівській ЗОШ №22 здобув базову середню освіту. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю, виконавчі листи не надходили.

Згідно довідки ДУ "Коломийська виправна колонія (№ 41)"від 22.01.2020 р. про наявність заохочень та стягнень на засудженого ОСОБА_5 до останнього застосовано сім заохочень та три стягнення (а.с. 40).

В матеріалах справи міститься довідка від 03.12.2019 р., згідно якої засуджений ОСОБА_5 схильний до вживання спиртних напоїв, в результаті чого «психічні та поведінкові розлади» (а.с. 41).

Відповідно до довідки № 317 про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , який утримується в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» за період з квітня 2022 р. по вересень 2022 р. відпрацьованих людиноднів немає, заробітна плата складає 0 грн. (а.с. 44).

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини основного покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Застосування більш м`якого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України- виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не тільки сплив певної частини строку покарання, а й обов`язків та факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується окрім зразкової поведінки, й сумлінним ставленням до праці за весь період перебування у виправній колонії, з урахуванням даних про особу.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про недоведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного та ст.ст.72, 82 КК України, керуючись ст.537,539 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 20 лютого 2023 року о 16 год. 50 хв.

Суддя: ОСОБА_1