Справа № 464/1347/23
пр.№ 1-кп/464/287/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2023 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного провадженнякримінальне провадження №0000075 від 06.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт.Магерів Жовківського району Львівської області, з середньо-технічною освітою, приватного підприємця, одруженого, має інвалідність ІІІ групи, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 25 лютого 2023 року приблизно о 15.00 год., перебуваючи в одному з гаражів гаражного кооперативу, що за адресою: АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, кинув у ОСОБА_4 наповнену рідиною скляну банку ємністю 1 л, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани у тім`яній ділянці голови зліва, що відносяться до легкого ступеня тяжкості. Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України, надійшов до суду 14 березня 2023 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмові заяви ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 , складені в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, їхньої згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 320 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частин 2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, необхідності виклику для участі в засіданні учасників кримінального провадження немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву та заяву потерпілого, в яких вони не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згідні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Потерпілий ОСОБА_4 у своїй заяві також зазначив, що не оспорює обставини, які встановлені органом досудового розслідування.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 одружений, приватний підприємець, має стабільний дохід, є особою з інвалідністю ІІІ групи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості та обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій, позицію потерпілого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді штрафу, у відповідності до ст.69-1 КК України, оскільки суд переконаний у тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.53, 302, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1