Справа № 204/830/23
Провадження № 1-кс/204/365/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000820 від 07.11.2022 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000820 від 07.11.2022 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, Під час досудового розслідування встановлено, що 06.12.2022 до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява, про те що, невстановлена особа, шляхом обману продав автомобіль, який належав ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування допита у якості потерпілого

ОСОБА_5 , який показав, що в початку серпні 2022 року надав в оренду раніше знайомому ОСОБА_6 свій автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску. Згідно усної домовленості, ОСОБА_7 повинен був зробити косметичний ремонт вказаного автомобіля. Після цього, потерпілий ОСОБА_5 дізнався від ОСОБА_8 , що останній продав вищевказаний автомобіль без згоди та присутності потерпілого ОСОБА_5 . Також, потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що будь-яких договорів про продаж транспортного засобу марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 не укладав. Також, було допитано свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що знала, що Адалат взяв в оренду автомобіль потерпілого ОСОБА_5 , та Адалат їздив на автомобілі марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Встановлено, що в ТСЦ МВС №1242, який розташовується за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, зберігаються документи, що стосуються перереєстрації транспортного засобу- автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , які виконувалися на підставі договорів, тобто отримання доступу до вказаних відомостей та їх вилучення необхідно для подальшого повного та всебічного досудового розслідування та зібрання доказової бази у кримінальному провадженні. 13.01.2023 було за ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було отримано тимчасовий доступ до речей і документів у сервісного центру МВС №1242 за адресою: м. Дніпро, пр. Праці 16 у м. Дніпро, де було вилучено належним чином завірені копії документів, а саме: заява №739982383 від 23.08.2022; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; висновок експертного дослідження №04/1242/14352; витяг з «Армор» Інформація з Єдиного реєстру боржників; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; договір купівлі-продажу транспортного засобу №6230/22/000191 від 23.08.2022 р. договір комісії №6230/22/1/003676 від 22.08.2022 р. акт огляду реалізованого транспортного засобу №6230/22/000191 від 23 серпня 2022 року. 24.01.2023 за постановою слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було отримано зразки підпису потерпілого ОСОБА_5 , також, потерпілий ОСОБА_5 під час огляду вищевказаних завірених належним чином документів, вказав, що підпис посталений біла прізвища ОСОБА_10 належить не потерпілому ОСОБА_5 . У досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , 2004 року виписку, є незаконно перереєстрований, та є предметом, що зберіг сліди вчиненого кримінального правопорушення, тобто вищевказаний предмет відповідно ст. 98 КПК України є речовим доказом. Враховуючи викладене, та у зв`язку з тим, що вищевказані тимчасово вилучений предмет містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнаний речовим доказом і в подальшому буде використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з цією метою необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно. Транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , 2004 року виписку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню, а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання (для грошових коштів). На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна.

Від прокурора надана заяв а, про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 24.01.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000820, наступне майно, а саме: транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , 2004 року виписку.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000820 від 07.11.2022 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «Nubira» сірого кольору, vin- НОМЕР_1 , 2004 року виписку та документи на вищевказаний транспортний засіб, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1