Справа № 459/295/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/241/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

за апеляційною скаргою

27 березня 2023 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград Львівської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2023 року про обвинувачення останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановила:

вищевказаним вироком ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено їй покарання у виді 1 місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2021 року у виді 100 годин громадських робіт, із застосуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де 1 дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 1 місяця 5 днів арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2023 року стосовно неї та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржений вирок є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та допущенням судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, покликається на ст. 40 КВК України, у якій зазначено, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення витання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 Кримінального кодексу України. На переконання обвинуваченої, орган пробації неналежно дослідив її довідки та перебування на лікуванні; вважає, що у неї були поважні причини для неявки в КП «Комунальник» для відпрацювання громадських робіт. З огляду на викладене, обвинувачена просить прийняти її апеляційну скаргу до розгляду та задовольнити таку.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, згідно з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини 1 статті 392 КПК України встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Як слідує з матеріалів провадження, оскаржений вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2023 року стосовно ОСОБА_3 був ухвалений в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням та правовою кваліфікацією вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000012 від 24 січня 2023 року, остання обвинувачується в ухиленні засудженою від відбування покарання в виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України, направляючи до Червоноградського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 від 24 січня 2023 року стосовно ОСОБА_3 , прокурор у кримінальному провадженні просив розглянути вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені у результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, а її захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність надання такої згоди та беззаперечність визнання винуватості підозрюваною (а.с. 1, 9-10).

Крім цього, згідно з заявою обвинуваченої ОСОБА_3 , вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність таких волевиявлень обвинуваченої також підтверджено захисником ОСОБА_4 , про що свідчать їхні особисті підписи (а.с. 9-10).

Поряд з тим, як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_3 , вона оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, вказує на неналежність дослідження її довідок за результатами перебування на лікуванні, тобто не погоджується з вироком суду першої інстанції щодо неї з тих підстав, з яких він не може бути оскаржений, згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Водночас, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи щодо процесуальних порушень, допущених, на її думку, судом першої інстанції при розгляді справи у спрощеному порядку, жодним чином не доводять її право на оскарження у цьому випадку такого вироку.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті провадження, відповідно до положень ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 слід відмовити, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність, а також не призводить до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 392, 394, 399 КПК України,

постановила:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2023 року про обвинувачення останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2