ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2022 року захиснику ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з проханням скасувати ухвалу районного суду та прийняти нову, якою задовольнити клопотання та звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.11.2020 року.

Вказує на те, що ОСОБА_7 засуджений вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.11.2020 року за ст.286 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

19.05.2022 року іспитовий строк закінчився, тому ухвалою суду від 01.07.2022 року він звільнений від відбування покарання у виді 2 років обмеження волі.

Провадження№11-кп/822/421/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 81 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Перебуваючи на обліку, ОСОБА_7 порушень умов порядку та умов відбування покарання не допускав, до будь-якої відповідальності не притягався та на реєстрацію з`являвся вчасно.

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні нетяжкого злочину, який вчинений з необережності та одразу після вчинення ним була надана допомога потерпілим, визнав вину та щиро розкаявся.

По місцю проживання характеризується з позитивної сторони, приймає активну участь у громадському житті села. Займається вирощуванням сільськогосподарської продукції та живе за рахунок такого виді діяльності. Разом з тим його мати є інвалідом ІІІ групи та потребує доставлення її до лікарні час від часу у місто Хотин.

При цьому зазначає, що відповідно до вимог ч.1,ч.2, ч.3 ст.81 КК України ст.6 КВК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2022 року,з урахуванням того, що станом на 17.10.2022 року засуджений відбув більше половини строку покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, даних що його характеризують позитивно та того, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення свідчить , що ОСОБА_7 може бути достроково звільнений від відбування додаткового покарання.

З огляду на викладене вважає, що висновки суду про те, що діючим на даний час законодавством не передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбувають лише додаткове покарання є такими, що суперечать діючому законодавству.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, яка приймала апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд зіслався на те, що діючим на даний час законодавством не передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбувають лише додаткове покарання.

Судова колегія вважає такий висновок помилковим.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування не лише основного, а і додаткового покарання, призначеного за необережний тяжкий злочин, може бути застосоване,якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення,а також відбув не менше половини строку додаткового покарання.

Відповідно до правової позиції,викладеної у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2022 року, коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд за поданням зазначених у ч. 1 ст. 407 КПК ( 1003-05 ) органів може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших
зазначених у законі умов.
За таких обставин висновки суду про те,що не передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбувають лише додаткове покарання суперечать закону ст.81 КК України та не відповідають його точному змісту.

При цьому відповідно до ч.1ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Отже,засуджений та його захисник є повноважними суб`єктами звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Зважаючи, що строк додаткового покарання, виходячи із норм ч.3 ст.55 КК України обчислюється з моменту набрання законної сили вироком, ОСОБА_7 на момент звернення захисника з клопотанням до суду відбув більше половини строку додаткового покарання та набув права бути звільненим умово-достроково від відбування додаткового покарання.

При цьому, позбавлення права керувати транспортними засобами є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_7 вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2020 року засуджений за ч.1 ст.286 КК України та йому призначене покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

ОСОБА_7 перебуває на обліку в Дністровському районному секторі №3 філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області з 24 грудня 2020 року.

Іспитовий строк закінчився 19 травня 2022 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2022 року за клопотанням начальника Дністровського районного сектора №3 філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_7 звільнено від основного покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2020 року у виді двох років обмеження волі у зв`язку з закінченням строку випробування.

З 24 грудня 2020 року по теперішній час ОСОБА_7 відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, перебуваючи на обліку в Дністровському районному секторі №3 філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області.

Строк додаткового покарання закінчується 22.12.2022 року.

Суд встановив та зазначив в ухвалі,і це підтверджується наявними у справі доказами,що за час відбування додаткового покарання ОСОБА_7 зарекомендував себе позитивно, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався.

Також доказами доведено,що засуджений позитивно характеризується по місцю проживання(а.с.131 т.2)

Про його відношення до суспільно корисної праці свідчить той факт,що ОСОБА_7 займається вирощуванням сільськогосподарської продукції та отримує від цього дохід на утримання сім`ї.(а.с.132 т.2)

Він відповідально ставиться до праці,приймає активну участь у громадському житті села,у суботниках.Неодноразово допомагав облаштуванню благоустрою на території громади.Серед громадян села користується заслуженим авторитетом(а.с.131 т.2)

Мати ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Нагляд за особами засудженими до покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю здійснюється відповідно до «ПОРЯДКУ здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29 січня 2019 року № 272/5 (надалі Порядок )

Пунктами 1-3 глави 2 розділу VI Порядку передбачені обов`язки осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю,зокрема відповідно до статті 34 КВК України засуджений до ЗЗПД зобов`язаний:виконувати судове рішення;надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням цього покарання;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну;з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Засудженому до ЗЗПД забороняється без погодження уповноваженого органу з питань пробації виїжджати за межі України.

У разі ухилення засудженого до ЗЗПД від відбування покарання уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України подання про притягнення до кримінальної відповідальності за формою, наведеною у додатку 29 до цього Порядку, копії судового рішення, пояснення засудженого до ЗЗПД та інших матеріалів, що свідчать про ухилення або порушення умов і порядку відбування покарання.

Ухиленням від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є невиконання засудженим до ЗЗПД обов`язків, передбачених статтею 34 КВК України.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_7 протягом строку відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не виконував встановлені судом обов`язки, або не виконував інших обов`язків, встановлених КВК України та прокурор у судовому засіданні на такі порушення не посилався.

Висловлюючи у суді позицію про відмову у задоволенні клопотання,прокурор та представник сектору пробації посилались лише на те,що законом,на їх думку,не передбачена можливість умовно дострокового звільнення від відбування додаткового покарання осіб,які відбувають лише додаткове покарання,хоча така позиція є помилковою із наведених вище підстав.

Такі ж доводи викладені у листі Дністровського районного сектору пробації №3 від 24.11.2022 року на адресу апеляційного суду.Про те,що засуджений порушував обов`язки,чи притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності у цьому листі не зазначено.

Інших підстав для відмови у задоволенні клопотання захисника прокурор та представник сектору пробації не вказували,і на такі підстави не посилався суд в ухвалі.

Натомість,наведені вище докази підтверджують, що ОСОБА_7 під час відбування додаткового покарання сумлінною поведінкою та відповідальним ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин висновки суду,викладені у судовому рішенні,не відповідають фактичним обставрнам провадження,оскільки суд, правильно встановивши та виклавши у постанові фактичні обставини,які свідчать про виправлення засудженого,надав їм не вірну юридичну оцінку та не застосував закон(ст.81 КК України),який підлягав застосуванню.

Отже,апеляційну скаргу необхідно задовольнити,скасувати ухвалу суду відповідно до вимог ст.ст.407,409,411,413 КПК України та постановити нову,якою клопотання захисника задовольнити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,411,413,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково на 22(двадцять два) дні від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2020 року за ч.1 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3