Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/191/18-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 14.02.2018 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого старшим державним виконавцем Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 14.02.2018 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, за наступних обставин.

Відповідно до наказу № 704-к від 03.10.2011 року ОСОБА_4 з 03.10.2011 року призначено за переведенням на посаду старшого державного виконавця Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Відповідно до розділу 3 посадової інструкції старший державний виконавець Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області:

- вживає заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», неупереджено, своєчасно та повно вчиняє виконавчі дії;

- дотримується Конституції та Законів України, діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- використовує надані йому права у точній відповідності із законом, не допускає в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів сторін та інших учасників виконавчого провадження;

- сумлінно і професійно виконує свої посадові обов`язки;

- своєчасно і точно виконує рішення державних органів, вказівки та доручення начальника Відділу, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

- додержується вимог законодавства у сфері запобігання та протидії корупції; запобігає виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

- готує в межах компетенції за дорученням начальника Відділу або його заступника інформацію, необхідну для надання відповіді на звернення громадян, запити центральних органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, а також на виконання доручень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області;

- здійснює інші функції та обов`язки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Положення про відділ державної виконавчої служби, наказів Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, інших нормативно-правових актів та доручень керівництва.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та відповідно до положень п.1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну виконавчу службу» останній, як працівник органів державної виконавчої служби є державним службовцем.

Ємільчинським районним судом Житомирської області видано виконавчі листи: №2229/08 від 04.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 коштів в сумі 12075 грн. 00 коп., № 2229/08 від 25.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 коштів в сумі 15120 грн. 00 коп., № 277/242/13-ц від 13.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ДП «Білокоровицьке лісове господарство» збитків понесених незаконною порубкою лісових культур в розмірі 25809 грн. 34 коп., № 277/242/13-ц від 13.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., № 607/1469/12 від 27.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредиту, відсотках та пені в розмірі 41568 грн. 65 коп., № 607/1469/12 від 27.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судових витрат в розмірі 537 грн. 68 коп. та постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області № 3-1016 від 11.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_6 штрафу в сумі 2550 грн. 00 коп., які для виконання направлено до Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 розпочато примусове виконання вказаних рішень та винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: № 42974014 - стягувач ДП «Білокоровицьке лісове господарство», № 42973119 - стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», № 42973550 - стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», № 45965618 - стягувач ОСОБА_7 , № 45395472 - стягувач ОСОБА_8 , № 51997664 - стягувач Держава, № 42973392 - стягувач Держава, які приєднано до зведеного виконавчого провадження № 50199034.

З метою виконання рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ДП «Білокоровицьке лісове господарство» збитків понесених незаконною порубкою лісових культур в розмірі 25809 грн. 34 коп. старшим державним виконавцем Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 організовано розшук майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 16.04.2015 року старшим державним виконавцем Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 на виконання судових рішень здійснено опис та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_6 , яке знаходилося за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на стрічковий станок (пилораму HBS-I, NTER PLUS) жовтого кольору.

У зв`язку з тим, що вказаний арештований стрічковий станок (пилорама HBS-I, NTER PLUS) жовтого кольору на праві приватної власності не належав ОСОБА_6 , а був власністю ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , у травні 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_4 , що в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Володимирська, 5, звернувся до останнього з метою отримання офіційної інформації про те, яким чином знімається накладений за вказаних обставин арешт на майно.

В цей день, час та місці, в ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища.

За версією органу досудового розслідування, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_6 механізм зняття арешту майна відповідно до вимог чинного законодавства України та при цьому повідомив про те, що він винесе постанову про зняття арешту з майна, та в подальшому про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, лише після надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

У подальшому, 25.04.2017 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області з акту опису й арешту майна від 16.09.2015 року, складеного старшим державним виконавцем Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 , виключено стрічковий станок (пилораму HBS-I, NTER PLUS) жовтого кольору та звільнено його з-під арешту, про що листом № 287/330/16-ц16037/2017 від 27.04.2017 року повідомлено Олевське районне відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та стягувачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту майна надсилається боржнику та органу (установі), якому надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Лист № 287/330/16-ц16037/2017 від 27.04.2017 року про надсилання для відома копії судового рішення Апеляційного суду Житомирської області від 25.04.2017 року Олевським районним відділенням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області отримано 05.05.2017 року.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, 17.01.2018 року, ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_6 у м. Олевську, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, повідомив, що питання по виконавчому провадженню майже вирішено та повторно повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. 00 коп. за винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Зокрема, з обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого йому службового становища, 12.02.2018 року зателефонував до останнього та повідомив, що рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання ним прийнято та запросив ОСОБА_6 до свого службового кабінету на 10 год. 00 хв. 13.02.2018 року, розташованого в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Володимирська, 5.

ОСОБА_6 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , 13.02.2018 року прибув о 10 год. 00 хв., до службового кабінету ОСОБА_4 , розташованого в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Володимирська, 5.

У ході розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомив, що виконав вci відповідні дії для того, щоб майно було виключено з арешту, а виконавчі документи були повернуті стягувачу та повідомив про необхідність надання йому за вчинення вказаних дій частини неправомірної вигоди у розмірі кількох тисяч гривень, після чого надав фрагмент паперу із власноручно виконаним написом реквізитів банківського рахунку - № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 з метою здійснення ОСОБА_6 транзакції по переказу на вказаний картковий рахунок неправомірної вигоди.

ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Житомирі у відділенні ПАТ «ПриватБанк», розташованого по вул. І.Кочерги, 6, 16.02.2018 року, о 12 год. 38 хв., використовуючи банківський термінал, перерахував першу частину неправомірної вигоди ОСОБА_4 у сумі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. на банківський рахунок, який наданий йому ОСОБА_4 .

Надалі, 16.02.2018 року о 12 год. 38 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., шляхом надходження вказаних коштів на банківський рахунок ОСОБА_4 , відкритого у ПАТ «ПриватБанк» із реквізитами - № НОМЕР_1 .

У подальшому, 20.02.2018 року, о 10 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні службового кабінету, розташованого в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Володимирська, 5, ОСОБА_11 , в ході розмови з ОСОБА_6 надав останньому для ознайомлення оригінали постанов про повернення виконавчих документів стягувачу від 29.01.2018 року, та повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання іншої частини неправомірної вигоди у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., повторно надавши йому для здійснення транзакції по переказу вказаних грошових коштів фрагмент паперу із власноручно виконаним написом реквізитів банківського рахунку - № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4

ОСОБА_6 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Олевськ у відділенні ПАТ «ПриватБанк», розташованого по вул. Б. Хмельницького, 1, 20.02.2018 року, о 13 год. 25 хв., використовуючи банківський термінал, перерахував іншу частину неправомірної вигоди ОСОБА_4 у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. на банківський рахунок, який наданий йому ОСОБА_4 .

В цей же день, близько 13 год. 25 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 отримав іншу частину неправомірної вигоди в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., шляхом надходження вказаних коштів на банківський рахунок ОСОБА_4 , відкритого у ПАТ «ПриватБанк» із реквізитами - № НОМЕР_1 .

В судовому засіданні прокурором підтримувалося державне обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України з підстав, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, про що надав суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав вказане клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просив його задоволити.

Прокурор підтримав клопотання щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 368 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч. 1 ст. 368 КК України в діючій редакції передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України в редакції, діючій на час вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, такий злочин відносився до злочину середньої тяжкості. На даний час, відповідно до діючої редакції ст. 12 КК України, дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції, діючій на час вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, в діючій редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 06.12.2021 року у справі № 521/8873/18 застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Ч. 1 ст. 49 КК України встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Також, суд враховує правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Інкриміноване обвинуваченому діяння вчинене у період часу з травня 2015 року по 20 лютого 2018 року, тобто перебіг давності строків притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України закінчився.

Згідно ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 368 КК України, яке відноситься до нетяжкого злочину згідно діючої редакції КК України та з часу вчинення якого сплив п`ятирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України, визначений ст. 49 КК України, тобто 20.02.2023 року закінчився строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368 КК України.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також те що ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак останнім надано згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне задоволити клопотання адвоката ОСОБА_5 та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

При цьому суд також враховує, що питання, передбачені ч. 1 ст. 368 КПК України, а саме: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше не підлягають з`ясуванню в судовому засіданні під час вирішення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так як ці обставини можуть бути вирішені лише при ухваленні вироку після розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст.49, ч. 5 ст.74 КК України.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

По кримінальному провадженню проводилася судово-почеркознавча експертиза експертами Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість якої складає 7865 грн. 00 коп.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

До такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21) від 12 вересня 2022 року.

Враховуючи наведене, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Поряд з цим, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, оскільки вказане кримінальне провадження закінчується шляхом його закриття ухвалою суду, то арешти, накладені на підставі ухвал слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.02.2018 року (справа № 296/1589/18, провадження №1-кс/296/744/18 та справа № 296/1587/18 провадження №1-кс/296/742/18), підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне у вказаній ухвалі суду детальніше зупинитися на процесуальній поведінці сторін під час розгляду вказаного кримінального провадження в суді.

Зокрема, старший групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні неодноразово не з`являлася до суду для розгляду вказаного кримінального провадження надсилаючи до суду клопотання про відкладення судових засідань.

Зокрема, 10.12.2021 року засобами електронного зв`язку від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні надійшла заява з проханням відкласти судове засідання призначене на 15 год. 30 хв. 13.12.2021 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Зважаючи на викладене, судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою в тому числі прокурора по справі.

21.03.2022 року від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні надійшла заява про відкладення судового засідання, що призначене на 21.03.2022 року на 14 год. 15 хв. на інший день. Вказана заява обґрунтована тим, що основною причиною неможливості проведення судового засідання та прийняття законного рішення у справі є початок 24.02.2022 року військової агресії російської федерації проти України, яка наразі триває, у зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території нашої держави введено воєнний стан. Також, прокурор у поданій заяві про відкладення розгляду справи вказала на те, що віддаленість Олевського районного суду Житомирської області від місця розташування Житомирської обласної прокуратури та призначення інших судових засідань в судах м. Житомира ускладнюють можливість її прибуття до суду особисто. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03 березня 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» здійснення правосуддя не зупиняється, тобто учасники судового провадження зобов`язані з`являтися на виклик суду. У той же час, з урахуванням роз`яснення Верховного суду, поняття «військові події» у жодному разі не може ототожнюватися з поняттям «військовий стан», що у повній мірі відповідає давньоримській максимі Fiat iustitia, et pereat mundus (Нехай здійсниться правосуддя, хоч би загинув світ). Зокрема, під військовою подією слід розуміти безпосередні бойові дії, що відбуваються на певній, конкретно визначеній території. Поряд з цим, така обставина непереборної сили як військова подія повинна знаходитись в прямому причинно-наслідковому зв`язку з неприбуттям особи на виклик, а наявність такої підстави має буди підтверджена зацікавленою особою належними доказами на загальних підставах. Враховуючи наведене, посилання прокурора у поданій заяві на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для неприбуття за викликом до суду без зазначення конкретних обставин, які вплинули на неможливість прибуття прокурора до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу суб`єкта владних повноважень, що, в свою чергу, обумовило і неможливість проведення судового засідання та прийняття законного рішення по справі, як про це зазначила прокурор у поданій заяві. Також, жодних доказів на підтвердження того, що 21.03.2022 року прокурор брала участь у судових засіданнях в м. Житомирі до заяви не додано. У зв`язку з неявкою в тому числі прокурора по справі судове засідання було відкладено на інший день.

09.08.2022 року засобами електронного зв`язку від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні надійшла заява з проханням у зв`язку із зайнятістю прокурора в інших судових засіданнях відкласти розгляд справи, що призначений на 10.08.2022 року на 14 год. 30 хв. на інший день. Враховуючи наведене, судове засідання відкладено на інший день.

27.09.2022 року від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні надійшла заява про відкладення судового засідання призначеного на 27.09.2022 року на 15 год. 30 хв., яка обґрунтована тим, що її нібито несвоєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а саме за 1 (одну) добу до засідання, що позбавило її можливості спланувати службове відрядження до м. Олевська, Коростенського району, Житомирської області. При цьому, суд зазначає, що вказана заява надійшла від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні на електронну адресу суду 27.09.2022 року о 17 год. 10 хв., що стверджується штампом вхідної кореспонденції Олевського районного суду Житомирської області, тобто майже через дві години після початку розгляду справи.

Крім того, прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури, який брав участь у судових засіданнях та здійснював підтримку державного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні не завжди був належним чином підготовленим до розгляду справи, що також мало наслідком необхідність перенесення розгляду кримінального провадження на інший день.

Зокрема, 27.09.2022 року під час судового засідання прокурор заявив клопотання з проханням відкласти судове засідання, оскільки він не має при собі матеріалів кримінального провадження і не може підтримувати державне обвинувачення належним чином.

У судовому засіданні 06.03.2023 року останній пояснив, що йому фізично не надавали матеріали кримінального провадження, а тому він не міг належним чином ознайомитися з ними та підготуватися до розгляду вказаного кримінального провадження.

Також, подібні клопотання про відкладення розгляду справи надходили на адресу суду і від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Зокрема, 12.07.2021 року від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 12.07.2021 року на 15 год. 00 хв. у зв`язку із зайнятістю захисника у інших судових засіданнях. Обвинувачений ОСОБА_4 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Оскільки, неявка обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 унеможливлювала розгляд кримінального провадження суд змушений був відкласти розгляд справи на інший день.

24.09.2021 року засобами електронного зв`язку від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на інший день у зв`язку із зайнятістю захисника в іншому судовому засіданні. Враховуючи наведене, а також неявку обвинуваченого ОСОБА_4 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ухвалою суду від 24.09.2021 року судове засідання відкладено на інший день та до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід в судове засідання виконання якого доручено відповідному підрозділу органів Національної поліції.

10.11.2021 року адвокат ОСОБА_5 надав до суду клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 10.11.2021 року на 11 год. 00 хв. у зв`язку участю у невідкладних слідчих діях (обшуку) про що адвокат ОСОБА_5 додатково зобов`язався надати відповідні підтверджуючі документи. Враховуючи наведене судове засідання у кримінальному провадженні відкладено на інший день.

22.11.2021 року від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення судового засідання призначеного на 23.11.2021 року на 12 год. 00 хв. на інший день у зв`язку із зайнятістю захисника у іншому судовому засіданні. Зважаючи на викладене, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання 23.11.2021 року наполягав на участі свого захисника ОСОБА_5 під час розгляду вказаного кримінального провадження судове засідання відкладено на інший день.

10.12.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав до суду письмове клопотання з проханням перенести судове засідання призначене на 13.12.2021 року на 15 год. 30 хв. у зв`язку з участю захисника у іншому судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_4 на виклик суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки, неявка обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 унеможливлювала розгляд кримінального провадження суд змушений був відкласти розгляд справи на інший день.

17.02.2022 року засобами електронного зв`язку від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення судового засідання призначеного на 17.02.2022 року на 15 год. 30 хв. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що захисник обвинуваченого не може взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з сімейними обставинами. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання 17.02.2022 року наполягав на участі свого захисника ОСОБА_5 під час розгляду вказаного кримінального провадження судове засідання відкладено на інший день.

17.05.2022 року адвокат ОСОБА_5 надіслав на електронну адресу суду клопотання про перенесення судового засідання призначеного на 19.05.2022 року на 15 год. 00 хв., яке обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 з 10.05.2022 року перебуває на амбулаторному лікуванні, а адвокат ОСОБА_5 , як представник бере участь у інших судових засіданнях в Житомирському районному суді Житомирської області, а тому не має змоги прибути до суду. Оскільки, неявка у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 унеможливлювала розгляд справи судове засідання відкладено на інший день.

07.07.2022 року від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення судового засідання призначеного на 07.07.2022 року на 14 год. 30 хв. у зв`язку із зайнятістю захисника у інших судових засіданнях. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання 07.07.2022 року наполягав на участі свого захисника ОСОБА_5 під час розгляду вказаного кримінального провадження судове засідання відкладено на інший день.

Аналогічні клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях надані адвокатом ОСОБА_5 також 04.11.2022 року та 21.12.2022 року.

Також, 07.02.2023 року та 20.02.2023 року захисник ОСОБА_5 звертався до суду з клопотаннями про перенесення судового засідання у зв`язку із знаходженням обвинуваченого ОСОБА_4 на амбулаторному лікуванні, що зумовлювало необхідність перенесення розгляду справи.

Враховуючи зазначене, оскільки за наявності відповідних клопотань сторін кримінального провадження про перенесення розгляду справи суд був змушений неодноразово відкладати розгляд справи з незалежних від нього підстав, наведене у своїй сукупності свідчить про те, що розглянути справу у строк, передбачений ст. 49 КК України у суду можливості не було.

На підставі ст. 12, 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 1 ст. 286, п.3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 14.02.2018 року - закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.02.2018 року (справа № 296/1589/18, провадження №1-кс/296/744/18) на документи вилучені 20.02.2018 року в ході проведення невідкладного обшуку в службовому кабінеті, розташованому в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою Житомирська область, смт. Олевськ, вул. Володимирська, 5, а саме: виконавче провадження №2902/1 на 14 аркушах; виконавче провадження №2903/1 на 12 аркушах; виконавче провадження №3798/1 на 12 аркушах; виконавче провадження №2907/1 на 9 аркушах; виконавче провадження №2697/1 на 11 аркушах; виконавче провадження №2900/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2897/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2898/1 на 7 аркушах; виконавче провадження №2901/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2904/1 на 7 аркушах; виконавче провадження №2906/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2905/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2292/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2908/1 на 11 аркушах; виконавче провадження №2899/1 на 11 аркушах - скасувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.02.2018 року (справа № 296/1587/18, провадження №1-кс/296/742/18 ) на грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., які були зараховані на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами - № НОМЕР_1 , вилучену 20.02.2018 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , затриманого на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України і яка належить ОСОБА_4 - скасувати.

Речовий доказ: картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .

Речові докази: виконавче провадження №2902/1 на 14 аркушах; виконавче провадження №2903/1 на 12 аркушах; виконавче провадження №3798/1 на 12 аркушах; виконавче провадження №2907/1 на 9 аркушах; виконавче провадження №2697/1 на 11 аркушах; виконавче провадження №2900/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2897/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2898/1 на 7 аркушах; виконавче провадження №2901/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2904/1 на 7 аркушах; виконавче провадження №2906/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2905/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2292/1 на 8 аркушах; виконавче провадження №2908/1 на 11 аркушах; виконавче провадження №2899/1 на 11 аркушах повернути до Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Речові докази: фрагмент паперу із записами реквізитів банківського рахунку № НОМЕР_1 , чек із логотипом «ПриватБанку», під яким наявні позначення, які читаються: « НОМЕР_2 , 16.02.2018 12:38:56 вул. Івана Кочерги, 6» та згідно якого транзакція відбувалась щодо поповнення картки по номеру із рахунком одержувача « НОМЕР_3 » на суму 2000 грн. 00 коп., чек із логотипом «ПриватБанку», під яким наявні позначення, які читаються « НОМЕР_4 , 20.02.2018 13:25:23 вул. Богдана Хмельницького, 1» та згідно даних якого транзакція відбувалася щодо поповнення картки по номеру із рахунком одержувача « НОМЕР_3 » на суму 8000 грн. 00 коп., постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (у кількості 7 штук) датовані 29.01.2018 року та фрагмент паперу із записами реквізитів банківського рахунку № НОМЕР_1 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 7865 грн. 00 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1