Справа №336/5528/22
Номер провадження 1-кп/336/775/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , вивчивши матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новородчиці, Острозького району Рівненської області, громадянина України, українця, не одруженого, військовослужбовця, який проходить службу за мобілізацією, у в/ч НОМЕР_1 на посаді вогнеметника РХБЗ, військове звання: солдат, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування к кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2022 року, за №80001596, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Встановлено, що солдат ОСОБА_4 19.10.2022 року о 00:20 перебуваючи у с.Креміно, 44, діючи умисно, маючи умисел на заподіяння смерті іншим людям, привів в положення для бойового застосування ввірений йому автомат АК№ НОМЕР_2 , калібру 5,45, здійснив стрільбу чергою в бік військовослужбовців, які знаходилися у приміщенні та вбив військо службовців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом заподіяння множинних проникаючих наскрізних вогнепальних кульових поранень. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

19.10.2022 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 80001596.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, слідчий вважає, що наявні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, наполягав на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задовольнити, наполягав на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Запобіжний захід є винятковим та забезпечить належну поведінку підозрюваного. На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний, враховуючи його військовий стан, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився із клопотанням, вважає такий запобіжний захід справедливим з огляду на ним скоєне. Захисник у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

П. 2 ч. 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21.04.2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке потягло смерть двох військовослужбовців.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обґрунтованим, так як на початковій стадії досудового розслідування предмети злочинного посягання, а саме знаряддя кримінального правопорушення, одяг, в якому був підозрюваний в момент вчинення злочину та інші речі, які можуть мати значення для досудового розслідування, на даний час не встановлені та не вилучені, в органу досудового розслідування є упевненість, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 буде мати можливість знищити такі речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане побоювання є обґрунтованим в силу того, що особа з місця вчинення злочину зник та переховувався від органів досудового розслідування, а це свідчить про те, що він не хотів бути викритим у вчинені злочину.

Ризик перешкоджати у кримінальному провадженні іншим чином є обґрунтованим, так як перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 буде мати реальну можливість підшукання свідків для створення алібі, чим буде вчиняти перешкоди у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя зазначає, що вони є реальними та позбавляють можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Крім того, по справі призначена низка експертиз, які наразі проводяться.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати у зв`язку з тим, що в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,184,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з фактичного обмеження свободи пересування (затримання), тобто, 24.10.2022 року.

Визначити строк дії ухвали - до 16 лютого 2023року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8