Справа № 348/1997/20
Провадження № 11-кп/4808/519/22
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000467 за апеляційною скаргою прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, місце реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїзджати за межі держави без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах держави - Міністерства охорони здоров`я в особі КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_12 в розмірі 16297,58 грн залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

18 липня 2020 року біля 04:00 год., в темну пору доби, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Skoda Oktavia», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , перед початком руху узбіччям дороги, що поруч із зупинкою громадського транспорту по вулиці Шевченка у селищі Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, проявив неуважність та не переконався в безпечності виконання маневру розвороту, і що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, із узбіччя проїжджої частини вказаної вулиці розпочав рух автомобілем на проїжджу частину дороги.

Внаслідок зазначених дій, водій автомобіля марки ««Skoda Oktavia»» ОСОБА_8 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який потрапив під передні колеса автомобіля, що спричинило притискання його тіла між днищем автомобіля та дорожнім покриттям.

В подальшому водій ОСОБА_8 декілька, разів здійснив маневр автомобілем вперед та назад та шляхом волочіння тіла потерпілого об дорожнє покриття, завдав додаткові тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Після чого ОСОБА_8 , усвідомивши, що здійснив наїзд на пішохода, покинув його та залишив місце вчинення злочину.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

-п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п.12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та її органів з переломами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9-го ребер зліва по одній косій лінії, яка проходить між лопатковою та задньо-пахововою лініями, розривів пристінкової плеври в ділянках переломів 4, 5, 7, 8-го ребер, переломами 1, 2, З, 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа по лінії, яка проходить між середньо-ключичною та біля грудною лініями, 8, 9, 10, ,1-1, 12-го ребер справа по білягрудинній лінії, розриву пристінкової плеври в ділянці перелому 8-го ребра, крововиливу в плевральні порожнини, забою серця та легень, закритої тупої травми органів за очеревинного простору з крововиливом в жирову капсулу лівої нирки,, закритої тупої травми тазу з неповним лінійним переломом верхньої: гілки лобкової кістки справа, закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з переломом правої малогомілкової кістки у нижній третині, неповним вивихом правого гомілково-ступеневого суглобу, закритої тупої травми шийного відділу хребта з переломом поперечного відростка 7-го шийного хребця, що ускладнені тяжким травматичним шоком та які, згідно з висновком експерта № 334 мають ознаки тяжких тілесних, ушкоджень. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_12 помер о 05:20 год. 22.07.2020.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу. Просить вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційних доводів прокурор посилається на те, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання у виді позбавлення волі. Безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням призвело до призначення надто м`якого покарання обвинуваченому. Вказує, що поза увагою суду залишились обставини вчинення злочину та його наслідки. Зокрема, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що здійснив наїзд на пішохода, намагаючись уникнути відповідальності, не повідомив органи поліції, а залишив місце вчинення злочину та поїхав своїм автомобілем додому, де ліг спати. Вважає, що судом недостатньо враховано обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом першої інстанції проігноровано вимоги ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 01.12.2021 у цій же справі. Так, апеляційний суд, скасовуючи попередній вирок від 09.09.2021 щодо ОСОБА_8 , констатував, що під час нового розгляду слід уважати, що за тих же обставин призначення покарання із застосуванням ст. 75 КПК не може вважатися належно обґрунтованим. Водночас, додаткових обставин, які б давали підстави для застосування ст. 75 КК України, судом першої інстанції під час нового розгляду не встановлено. При цьому, під час нового розгляду провадження потерпіла ОСОБА_10 звернула увагу суду на помилковість своєї попередньої позиції щодо призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, та просила обрати обвинуваченому покарання згідно чинного законодавства. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор просить дослідити дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 та вимогу ДІЗ ГУНП в Івано-Франківській області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Вважає зазначену скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував всі вимоги Закону України про кримінальну відповідальність та обґрунтовано прийняв рішення про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України, розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої, відшкодував всі завдані збитки та процесуальні витрати в справі, на досудовому слідстві добровільно брав участь у всіх слідчих діях. Просить врахувати характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті; має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно; проживає разом з мамою, які допомагає матеріально та по господарству, оскільки мати не може себе повноцінно обслуговувати через хворобу ніг; офіційно працевлаштований на посаді пакувальника в ДП «Промінь Карпати»; по місцю роботи характеризується позитивно; одружений; раніше та протягом розгляду даної справи судом до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, на даний час дружина обвинуваченого вагітна. На думку захисника, зазначені обставини свідчать про наявність соціальних чинників стримуючого характеру. Вважає, що думка потерпілої ОСОБА_10 щодо призначення покарання ОСОБА_8 на розсуд суд, по закону не суперечить її попередній позиції, при цьому потерпілою не оскаржувався вирок суду, що свідчить про її згоду з призначеним покаранням.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 та просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора;

- потерпіла ОСОБА_10 просила залишити вирок суду без змін, оскільки обвинувачений повністю відшкодував їй заподіяну шкоду і вона хоче, щоб в даному кримінальному провадженні було остаточне рішення, яке набрало законної сили. .

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, і встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація дій за статтею КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

Прокурор висловив свою незгоду в частині призначення обвинуваченому покарання та звільнення від його відбування, тому колегія суддів перевіряє оскаржуваний вирок в цій частині.

Зокрема, перевіряючи вирок суду в частині справедливості призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є безпідставними.

Згідно з ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст.50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, необережну форму вини обвинуваченого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, має постійне місце проживання та праці, за якими характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, критичне ставлення до вчиненого, наявність міцних соціальних зв`язків, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 : щире каяття у вчиненому, так як обвинувачений визнає вину, шкодує про вчинене, просив вибачення у потерпілої, критично оцінює свою протиправну поведінку, її осуджує, відшкодування шкоди потерпілій та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях. Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також прийняв до відома висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі. Заходи роботи з обвинуваченим повинні бути спрямовані на здійснення нагляду за його поведінкою.

З урахуванням всіх вказаних обставин в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому основного та додаткового покарання, враховуючи наведені дані про його особу та конкретні обставини справи.

Посилання прокурора на неврахування судом тяжкості злочину та наслідків, що настали, є неспроможним, оскільки наслідки - смерть потерпілого є кваліфікуючою ознакою складу злочин, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який ОСОБА_8 засуджений і така обставина судом врахована.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованого застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України задоволенню не підлягають.

Так, згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції, мотивуючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, зазначив, що враховує особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, його позитивну посткримінальну поведінку, яка свідчить про його дійсне розкаяння, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку, висловлює жаль з приводу вчиненого, а також пом`якшуючі обставини та думку потерпілої, яка не має претензій і просить обрати покарання по закону, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, витрат на лікування, судових витрат, та висновки органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі.

Враховуючи усі вищенаведені обставини у своїй сукупності, , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж встановленого іспитового строку, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та наявність відповідних для цього підстав, наведених в оскаржуваному вироку суду.

Колегія суддів приймає до уваги обставини вчиненого правопорушення та те, що з моменту вчинення правопорушення пройшов доволі тривалий час, протягом якого ОСОБА_8 постійно працював в ДП «Промінь-Карпати» на посаді укладальника-пакувальника меблевого цеху, одружився та його дружина на даний час вагітна.

Так, згідно з копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 05.08.2021 року зареєстровано шлюб (т. 1 а.п. 164), а відповідно до довідки Консультативно-діагностичного центру Надвірнянської центральної районної лікарні від 19.10.2022 року дружина обвинуваченого ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із вагітністю (т.2 а.п. 49).

Колегія суддів вважає необґрунтованими апеляційні доводи прокурора щодо безпідставного застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, з огляду на позицію потерпілої ОСОБА_10 .

Так, під час апеляційного розгляду потерпіла ствердила, що матеріальна шкода та судові витрати їй відшкодовані в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого не має, а тому погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням та звільненням від його відбування.

Зважаючи на позицію потерпілої, відшкодування завданої шкоди, колегія суддів вважає, що в даному випадку досягнення мети покарання, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо і без ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Таким чином, переконливих доводів, які б не були враховані судом першої інстанції та спростовували його висновки у частині достатності призначеного ОСОБА_8 покарання та звільнення від його відбування, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5