Справа № 369/3120/23
Провадження №1-кс/369/672/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 заявлений самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження №0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України.

Самовідвід мотивований тим, що 03.03.2023 року в порядку ст.35 КПК України до провадження судді ОСОБА_3 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, який було затверджено прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 .

В заяві про самовідвід суддею зазначено, що під його головуванням здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Зважаючи на викладене, суддя ОСОБА_3 вважає, що його подальша участь при розгляді кримінального провадження №0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, може бути розцінене учасниками провадження, як наявність конфлікту інтересів.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно вимог ч.1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Дослідивши заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід, суд приходить до висновку про необхідність задоволення останньої з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи або заяви про самовідвід від такого судді.

П. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, суддею ОСОБА_3 вказано, що 03.03.2023 року в порядку ст.35 КПК України до його провадження передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, який було затверджено прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 .

Окрім цього, під головуванням судді ОСОБА_3 здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 10.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, передати до канцелярії суду з кримінальних справ для автоматичного розподілу в порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1