Справа № 639/4252/22
Провадження №1-кп/639/205/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2022 за №0000700, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Балаклійського району, с. Савинці, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурор надав клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , застосування відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В обґрунтування прокурор посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та може вчинити інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив не обирати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Представник потерпілого не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, дослідивши, надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 згідно вимог ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцiя якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Міцних соціальних зв`язків у підозрюваного не має (не одружений, офiцiйного місця роботи не має, малолітніх дітей на утриманні немає), що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування.

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, на осіб, які приймали участь у першочергових слідчих дiях, оскільки йому відоме їх місце роботи з наданих йому матеріалів. Крім того, потерпілим у вказаному провадженні є місцевим жителем та з метою не бути притягнутим до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 перебуваючи поза контролем з боку держави, зможе здійснювати на нього вплив, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

- вчинити iнше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчиняв даний злочин, з хуліганських мотивів, у зв`язку з чим, перебуваючи поза умовами ізоляції, останній буде продовжувати вчиняти злочини.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, якийє тяжким злочином; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні; 3) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, відповідно не має постійного джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, тому з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2023стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків не залишати місце постійного проживання у період часу з 22:00 години до 07:00 години наступного дня; прибувати до прокурора та/або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Проте після обрання запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово порушив покладені на нього обов`язки, а саме:у судові засідання, призначені на 28.02.2023, 13.03.2023, 22.03.2023, 05.04.2023 до суду не прибув, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки до суду не повідомив.

Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023, 22.03.2023, 05.04.2023 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано привід, у зв`язку з його неявкою у судове засідання на виклик суду.

Вищевикладене свідчить про небажання обвинуваченого виконувати свої обов`язки та перешкоджання розгляду кримінального провадження судом у розумні строки.

Судом не встановлено, а обвинуваченим в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, які є згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також небажання обвинуваченого виконувати свої обов`язки та перешкоджання розгляду кримінального провадження судом у розумні строки, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні та переховування від досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовільнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є обраннящодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі п. 2 ч. 5ст. 182 КПК України, є доцільним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на ньогоКПК Україниобов`язків обрати заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 107360, 00 гривень (40х2684,00), а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст.194КПК України визначених законом обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 11 червня 2023 року включно.

Строк затримання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 13квітня2023року з 12 години 20 хвилин.

Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - 11 червня 2023 рокуо 12 годині 20 хвилин.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Заставу визначити у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленої на 01 січня 2023 року (2684 грн.), що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченогоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор`негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора, суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.04.2023 року.

Суддя ОСОБА_1