Справа №760/6754/22 1-кп/760/2120/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000908 від 18.04.2022 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 03.04.2022 року, приблизно о 12 год. 00 хв., під час воєнного стану, запровадженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", та продовженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, яким затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", ОСОБА_6 , маючи ключі від приміщення, де здійснюється надання послуг по обслуговуванню автомобілів, що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що в державі введено воєнний стан, вирішив вчинити крадіжку майна з даного приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_7 .

В подальшому, 03.04.2022 року у ОСОБА_8 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні, де до початку воєнного стану в Україні надавалися послуги з обслуговування автомобілів, в якому знаходилося чуже майно, до якого останній мав безперешкодний доступ, а саме ключі, адже він тимчасово проживав у даному приміщенні з дозволу потерпілого ОСОБА_7 , виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна під час воєнного стану в Україні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 піднявся до офісного кабінету в даному приміщенні, двері до якого були не зачинені на ключ, та помітив двигун марки «Suzuki» для човна, який і вирішив викрасти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на 50 000 грн.

В подальшому викраденим двигуном марки «Suzuki» ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме продав та отримав за це кошти.

Також 08.04.2022 року у ОСОБА_8 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні, де до початку воєнного стану в Україні надавалися послуги з обслуговування автомобілів, в якому знаходилося чуже майно, до якого останній мав безперешкодний доступ, а саме ключі, адже він тимчасово проживав у даному приміщенні з дозволу потерпілого ОСОБА_7 , виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна під час воєнного стану в Україні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 помітив мінімийку високого тиску марки Karcher, жовто-сірого кольору, вартістю 8 000 грн та шуруповерт марки Dexter, вартістю 1 000 грн., які і вирішив викрасти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9 000 грн. В подальшому викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Всього обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 59 000 гривень, яку в подальшому ОСОБА_6 відшкодовано ОСОБА_7 частково в розмірі 50 000 гривень.

На підставі вищенаведеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену в умовах воєнного стану.

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 повідомлявся про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні належним чином, в порядку, визначеному КПК України, проте в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

Також у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищевказаних обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, також пояснив, що вчинив злочин внаслідок скрутного матеріального становища, оскільки під час воєнного стану фактично не отримував заробітної плати, хоча фактично роботу виконував, відшкодував потерпілому майже всю спричинену злочином матеріальну шкоду, має намір сплатити решту грошових коштів, також зазначив, що свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати, оскільки він має намір працювати, щоб остаточно розрахуватися з потерпілим.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КПК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2. ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який є несудимим, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Виходячи з пп.1, 2, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування ним більшої частини заподіяної шкоди, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин скрутного матеріального становища.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді мінімального розміру позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, серед іншого, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та вище встановлені обставини справи, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 63, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 325, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази:

- моторний двигун для човна чорного кольору, марки «Suzuki», серійний номер НОМЕР_1 , мінімийку високого тиску марки Karcher hd 5/5, шуруповерт марки Dexter ml-cd-180 sc, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1