Номер провадження: 11-сс/813/252/23
Справа № 521/893/23 1-кс/521/387/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000104 від 12 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364; ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 про повернення вилученого майна, задоволено клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 10 січня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 . Заборонено відчужувати, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власник майна - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про арешт мобільного телефону «Iphone 11 Pro», який був вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням вимог КПК України, оскільки слідчий суддя не зазначив підстави, встановленої ч.2 ст.168 КПК України, з якої належний ОСОБА_7 телефон був вилучений.

Захисник зазначив про те, що до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси надійшло повідомлення про те, що службові особи ПАТ «МВО «Оріон», зловживаючи своїм службовим становищем на користь третіх осіб, вчиняють ряд дій, які призвели до ненадходження коштів до державного бюджету, завдавши цим збитки державі.

Однак, ОСОБА_7 жодного відношення до ПАТ «МВО «Оріон» не має, на вказаному підприємстві ніколи не працювала. Під час проведення обшуку не було знайдено жодних доказів того, що ОСОБА_7 причетна до ПАТ «МВО «Оріон».

Разом з тим прокурор у клопотанні та слідчий суддя в ухвалі також не навели належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_7 причетна до процесів, які відбуваються в ПАТ «МВО «Оріон».

Крім того, мобільний телефон є тимчасово вилученим майном, однак клопотання про арешт вказаного майна не було розглянуто у передбачений законом строк, а тому підлягало поверненню особі, у якої було вилучено.

Захисник вказує на формальний підхід слідчого судді до вирішення питання про арешт майна, оскільки слідчий суддя неправильно зазначив дату народження ОСОБА_7 08.02.1977 року, замість вірної 11.08.1960 року, що підтверджується копією паспорту.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні власниця арештованого майна ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного п, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі , апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час слідчим відділом Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000104 від 08 грудня 2022 року за фактом того, що посадові особи ПАТ «МВО «ОРІОН» внесли завідомо неправдиві відомості до Протоколу №5/2022 від 26.08.2022 засідання Наглядової ради ПАТ «МВО «ОРІОН» відповідно до якого ОСОБА_9 було відсторонено від виконання обов`язків Голови правління зазначеного Товариства. Крім того, до Малиновської окружної прокуратури м.Одеси надійшло повідомлення про те, що службові особи ПАТ «МВО «Оріон» зловживаючи своїм службовим становищем на користь третіх осіб, вчинили ряд дій, які призвели до ненадходження коштів до державного бюджету, завдавши цим збитки державі.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування триває.

В ході досудового розслідування, а саме 10 січня 2023 року був проведений обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_7 .

При проведенні вищезазначеного обшуку органом досудового розслідування було виявлено та вилучено - мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

Прокурор у своєму клопотанні зазначив, що на теперішній час з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

Слідчий суддя погодився з доводами викладеними в клопотанні прокурора та наклав арешт на вищевказане майно.

Разом з цим апеляційний суд вважає такий висновок слідчого судді взагалі небунтованим та невмотивованим.

Апеляційний суд зазначає, що власник арештованого телефону ОСОБА_7 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000104, повідомлення про підозру їй оголошено не було.

В судовому засіданні прокурор не довів, що ОСОБА_7 взагалі має будь-яке відношення до розслідуємих подій, не надав доказів, що вона працює або коли-небудь працювала на підприємстві ПАТ «МВО «Оріон» та обіймала посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора про арешт майна та додані до нього матеріали, не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, адже вони не обґрунтовують відношення ОСОБА_7 до даного кримінального провадження, а також не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, прокурор не зміг пояснити, яку саме інформацію може містити вилучений «iPhone 11 Pro», що в подальшому може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Більш того апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя прийнявши рішення про накладення арешту на мобільний телефон «iPhone 11 Pro», в порушення п.6) ч.2 ст.173 КПК України не врахував наслідки арешту майна для ОСОБА_7 , яка на теперішній час безпідставно позбавлена можливості користуватись своїм засобом зв`язку.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна не надав належної оцінки встановленим апеляційним судом обставинам, чим допустив неповноту судового розгляду, що, в свою чергу, призвело до невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

В кожному випадку слідчий, прокурор мають зазначити, яким конкретно критеріям відповідає майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту: чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегло на собі його сліди, тощо з наведенням відповідних обґрунтувань такого твердження.

За таких обставин, оскільки сторона обвинувачення не довела, яке доказове значення для даного кримінального провадження має мобільний телефон «iPhone 11 Pro», то а даному випадку він має бути повернутий власниці.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Пунктом 2) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до пунктів 1) та 2) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника власника майна власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , а тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2023 року, якою накладений арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4