Справа № 288/2101/22
Провадження № 1-кп/288/156/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 03.12.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (XXV) від 21.12.1965 року № 2131 (XX), від 14.12.1974 року № 3314 (XXIX), починаючи з 2014 року спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

За цих обставин, Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VIII відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (зокрема і воєнні злочини).

В подальшому, 24 лютого 2022 року військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через її державні кордони та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який востаннє продовжено до 23.11.2022 року Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.09.2022 року, у ОСОБА_3 , з мотивів ідеологічно-політичних уподобань щодо підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел до підтримки дій і рішень держави- агресора - РФ, шляхом поширення публічних закликів до невизначеного кола осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 вересня 2022 року орієнтовно близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про факт здійснення збройної агресії РФ проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення, діючи умисно з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед населення, перебуваючи поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності мешканців смт. Корнин та інших осіб, які перебували поруч з будинком за вказаною адресою, діючи умисно, висловив заклики: «Слава Росії», «Ахмат сила», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим публічно закликав до підтримки рішень та дій держави - агресора.

Своїми умисними діями, які виразились в публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 111-1 КК України.

В направленому прокурором обвинувальному акті міститься клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 685 від 17.08.2012 року) добровільно, надав письмову заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали кримінального провадження №0000187 від 03 жовтня 2022 року в одному томі, в якому міститься і протокол допиту підозрюваного від 10 листопада 2022 року, де він визнав свою вину та щиро розкаявся (аркуш справи 73-74).

Враховуючи наведене, відповідно до положень статті 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частина 1 статті 302 КПК України вказує, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частини 3 статті 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, оскільки відповідно до конвенційної теорії істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні.

Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Згідно висновку спеціаліста за результатами проведення лінгвістичного дослідження писемного мовлення від 09 листопада 2022 року, у наданих для дослідження фразах ОСОБА_3 , записаних зі слів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 : «Слава Росії», «Ахмат сила», « ОСОБА_9 прийде порядок наведе», висловлених під час публічного спілкування, містяться заклики до підтримки рішень та дій держави агресора /а.с. 53-58/.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та інші обставини справи, приходить до висновку, що необхідно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції частини 1 статті 111-1 КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а саме: позбавлення права обіймати посади в органах держаної влади та місцевого самоврядування України, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по провадженню відсутній.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України; ч. 1 ст. 111-1 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах держаної влади та місцевого самоврядування України строком на 10 (десять) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1