Номер провадження: 11-кп/813/2012/22
Справа № 521/9543/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Маяки, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
востаннє засудженого: 07.11.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 01 місяця позбавлення волі;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року.

В апеляційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаної ухвали в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування доводів посилається на те, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою, має 2 заохочення та працевлаштований на виробництві, відбув частину покарання, після якої має право на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Прокурор ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу засудженого, вказав, що останній сумлінною поведінкою та працею довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду за місцем відбування покарання, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі суду не подавав.
Враховуючи, що в силу ч. 4 ст. 401, ч 4 ст. 405 КПК України участь засудженого на стадії апеляційного перегляду не є обов`язковою, апеляційна скарга підлягає розгляду в його відсутності, проти чого прокурор не заперечував.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність з боку ОСОБА_7 під час відбування ним покарання такої поведінки, яка б свідчила про його виправлення та давала б підстави для звільнення його умовно- достроково.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому, при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставлення до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.
Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує зверненню із клопотанням про умовно-дострокове звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.
Як встановив суд, ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 30.10.2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , визначено обчислювати з моменту фактичного затримання 10.09.2019 року. Кінець строку відбування покарання 10.10.2023 року.

З досліджених судом характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться в місцях позбавлення волі з 10.09.2019 року. До Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14) прибув 25.01.2020 року.

За весь період відбування покарання має 3 заохочення: зокрема наказами начальника установи від 23.10.2020, 29.01.2021, 31.01.2022 йому оголошувалась подяка за слухняну поведінку та ставлення до праці.

Поряд з подяками мав місце випадок запізнення засудженого на ранкову поіменну перевірку в 18.02.2021 року, через що з ним була проведена профілактична бесіда.

Був працевлаштований на виробництві установи на дільниці по виготовленню плетених капців в період з липня 2020 по січень 2022 року.

За період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, уникав робіт по благоустрою установи та відділення.

З наведених відомостей не вбачається стабільної, постійної лінії поведінки та способу життя засудженого, які б свідчили про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки поряд з незначною кількістю заохочень, ОСОБА_7 мав профілактичну бесіду за допущене порушення, працював лише окремий проміжок часу, характеризується в цілому посередньо.
Суд також обґрунтовано послався в ухвалі на відомості, що свідчать про стійку спрямованість ОСОБА_7 на систематичну злочину діяльність.

Зокрема він двічі засуджувався за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі та був звільнений від відбування покарання з випробуванням ( у 2010 та 2013 роках), однак в період іспитового строку, знов вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.3, 15 ч. 3 КК України, за який відбував покарання у виді позбавлення волі. Від відбування цього покарання ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково 10.04.2015 року, натомість у 2018 році знов був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням. Однак в період іспитового строку знову вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який відбуває покарання у теперішні час.

Тобто держава неодноразово застосовувала до ОСОБА_7 пільги у виді звільнення від відбування покарання з випробуванням та умовно-дострокового звільнення від покарання, однак це не призвело до його виправлення, позитивних змін в його особистості та не стримало від вчинення нових злочинів.

У сукупності ці обставини, свідчать про те, що навіть з урахуванням наявності трьох заохочень засудженого та працевлаштування у певний період часу, процес його виправлення не досяг тієї стадії, на якій подальше відбування покарання перестає бути доцільним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4