Справа № 274/8008/22
Провадження №1-кп/0274/478/23
ВИРОК
Іменем України
09.02.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Венеції Італійської Республіки, громадянина Італії, освіта вища, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, засновник та кінцевий бенефіціар ТОВ «МЕРІ-ПЕЛЬ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Під час досудового розслідування встановлено, що 18.10.2022 близько 12 год. 00 хв. Готтардо Сандро, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована поблизу готелю «Мірабела» по вул. Житомирській, 20 в м. Бердичеві Житомирської області, знайшов на землі банківську картку з безконтактною технологією проведення платежів, яка належить ОСОБА_7 та була ним втрачена при невстановлених в ході розслідування обставинах, та на якій встановлено ліміт по оплаті без підтвердження пін-коду, емітентом якої є ПАТ АБ «Укргазбанк», № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 13, 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, в ході чого в останнього виник умисел, спрямований на її привласнення з метою крадіжки грошових коштів з рахунку власника.
В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що банківська картка належить іншій особі, не вчинив будь-яких дій, спрямованих на повернення її власнику або ж пошук її власника, натомість, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, привласнив знайдену ним банківську карту, розуміючи, що за її допомогою зможе у подальшому незаконно вчинити таємне викрадення грошових коштів, належних власнику зазначеної банківської картки.
Таким чином ОСОБА_4 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів.
В цей же день близько 14 год. 55 хв. Готтардо Сандро, продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, керуючись наміром щодо крадіжки коштів з банківського рахунку, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, маючи у розпорядженні попередньо привласнену ним пластикову банківську картку ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_7 , бажаючи викрасти та розпорядитися наявними грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, закріпленому за вказаною банківською карткою, перебуваючи у приміщенні автозаправної станції «Forsage» по вул. Короленка, 27-а в м. Бердичеві Житомирської області, у власних цілях, умисно, у безготівковий спосіб викрав із зазначеного з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти в сумі 1038 гри. 00 коп. шляхом безконтактного розрахунку за паливо у вказаному магазині через POS-термінал.
Своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання також просили укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним в обвинувальному акті.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, та ч. 4 ст. 184 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Речовими доказами, слід розпорядитись, відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.12.2022 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасникам кримінального провадження копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1