Справа № 191/3708/22
Провадження № 1-кп/191/275/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , військовослужбовця призваного за мобілізацією на посаді сапер інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2022 № 37-рс (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 , призваного за мобілізацією, призначено на посаду сапера інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 1 1, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, сумлінно виконувати службові обов`язки доручені йому за посадою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно- психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022. 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 21.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25.05.2022. 22.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. 12.08.2022 Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

20 вересня 2022 року, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 . Про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

02 грудня 2022 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 20 вересня 2022 року, солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), в умовах воєнного стану та незаконно перебував поза її межами до 02 грудня 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Пояснив обставини справи таким чином, як вони викладені в обвинувальному акті. Також пояснив, що посварився з командиром взводу, тривалий час не виплачувалася заробітна плата, тому він здав штатну зброю та 20.09.2022 року без дозволу поїхав додому в м. Дніпро. Про кримінальну відповідальність за такі дії йому було відомо. Перебуваючи вдома, отримав травми ребер, було важко пересуватися, на проїзд не мав коштів, тому й не мав можливості повернутися на вйськову службу вчасно. Зателефонувати командиру також не мав можливості, оскільки втратив мобільний телефон. Військову службу проходить з 14.03.2022 року. За весь час проходження служби даний конфлікт виник вперше. Оскільки розумів наслідки своїх дій, то до прокуратури добровільно із зізнанням звернувся 02.12.2022 року. Дуже жалкує про скоєне, бажає в подальшому перебувати на військовій службі. Просив суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

рапортом командира ІСВ ОСОБА_5 , згідно якого 20.09.2022 року близько 15.30 г. сапер інженерно-саперного взводу солдат ОСОБА_4 не з`явився на шикування та перевірку наявності особового складу, його пошуки результату не дали, засоби зв`язку недоступні. Штатної зброї та боєприпасів при собі не має (т. 2 а. с. 7);

аналогічними рапортами саперу І відділення ІСВ солдата ОСОБА_6 та командиру І відділення ІСВ старшого солдата ОСОБА_7 від 21.09.2022 року (т. 2 а. с. 8);

доповіддю № 1162 від 21.09.2022 року та № 1225 від 03.10.2022 року командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , згідно якої по факту правопорушення, допущеного 20.09.2022 року солдатом ОСОБА_4 , призначено службове розслідування (т. 2 а. с. 10 12);

наказом № 248-АГД від 21.09.2022 року командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_4 з приводу його відсутності з 20.09.2022 року (т. 2 а. с. 13 14);

актом службового розслідування сапера ІСВ в/ч НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_9 від 14.10.2022 року, згідно якого наявні підстави для проведення перевірки та прийняття процесуальних рішень щодо наявності в діях солдата ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (т. 2 а. с. 15 16);

витягом з наказу № 37-рс від 02.04.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , згідно якого з 02.04.2022 року сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерного взводу, ВОС НОМЕР_2 , шпк «солдат», ОСОБА_4 вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т. 2 а. с. 17);

наказом № 431 від 27.11.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , згідно якого солдата ОСОБА_4 виключити з 08.11.2022 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (т. 2 а. с. 21 22);

з`явленням із зізнанням від 02.12.2022 року, згідно якого ОСОБА_4 з`явився до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, при цьому зазначивши, що являючись військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 на посаді сапера інженерно-саперного взводу 2 взводу 2 відділення (230 батальйон), 20.09.2022 року самовільно залишив пункт тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , через власну недисциплінованість та поїхав до себе додому, де перебував по теперішній час. 02.12.2022 року, усвідомлюючи всі негативні наслідки свого незаконного діяння та не бажаючи їх настання, сам добровільно прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури та заявив про себе. Свою провину визнає у повному обсязі та щиро кається, просить суворо не карати (т. 2 а. с. 66).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані. Показання обвинуваченого повністю узгоджуються з вищевказаними доказами, що свідчить про його щире каяття в скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, в ході судового розгляду надавав послідовні показання, добровільно з`явився із зізнанням, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, перебував на посаді сапера інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , є учасником бойових дій з 18.11.2015 року, згідно медичної характеристики станом на 20.09.2022 року здоровий, обмежень по службі не має, бажає продовжувати військову службу.

В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, активне сприяння суду у встановленні фактичних обставин справи, а органу досудового розслідування у розкритті злочину, та з`явлення із зізнанням.

Обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевказані обставини та за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з урахуванням особи винного, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, із застосуванням правил ст. 69 КК України в редакції Закону України № 1576-IX від 29.06.2021 року на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 368 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України (в редакції Закону України № 1576-IX від 29.06.2021 року), інший, більш м`який вид основного покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1