Єдиний унікальний номер 341/2251/21
Номер провадження 1-кп/341/104/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2021 під об`єднаним № 0000060 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною середньою освітою, одружений, безробітний, на утриманні одна неповнолітня дитина, згідно зі статтею 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, неодружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

встановив:

ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , а також ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за наступних установлених судом обставин.

23.08.2021 близько 01 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у центрі м. Галича Івано-Франківського району Івано-Франківської області поблизу цілодобового магазину «Люкс», що розташований по вул. Осмомисла, де разом проводили своє дозвілля після футбольного матчу, розпиваючи спиртні напої.

Біля вказаного магазину знаходився також ОСОБА_13 , з яким у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших гравців футбольної команди незадовго до цього виник словесний конфлікт у пивному барі неподалік. Після повторної зустрічі у ОСОБА_13 з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виник короткотривалий словесний конфлікт біля входу у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». ОСОБА_13 , відчувши небезпеку, зателефонував до ОСОБА_8 і попросив підійти до магазину.

Близько 01 години 15 хвилин ОСОБА_13 разом із ОСОБА_8 , який на прохання останнього підійшов до вказаного торгового закладу, щоб допомогти йому дійти додому, зайшли у приміщення вказаного магазину.

Під час перебування ОСОБА_13 та ОСОБА_8 в торговому закладі, всередину приміщення зайшов ОСОБА_5 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав безпричинно словесно чіплятися до ОСОБА_13 та провокувати його на конфлікт. У цю ситуацію втрутився ОСОБА_8 , який, намагаючись заспокоїти ОСОБА_5 , зробив йому зауваження з приводу протиправної поведінки. Однак ОСОБА_5 , ігноруючи вимогу ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що знаходиться у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на загальноприйняті норми моралі та поведінки, ухопив ОСОБА_8 та із застосуванням фізичної сили, діючи з особливою зухвалістю, намагався виштовхнути потерпілого з приміщення магазину.

У цей момент у сутичку між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 втрутився ОСОБА_13 , який із застосуванням фізичної сили відтягнув ОСОБА_5 від свого друга.

До хуліганських дій ОСОБА_5 активно приєднався ОСОБА_4 , який до цього часу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебував на вулиці, біля входу до магазину. При цьому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що знаходиться у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на загальноприйняті норми моралі та поведінки та діючи з особливою зухвалістю, підійшов до входу у приміщення магазину і, ухопивши ОСОБА_8 , із застосуванням фізичної сили, витягнув потерпілого на вулицю, де останній упав на землю.

При цьому ОСОБА_4 , намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб та відчуваючи безкарність своїх дій, демонстративно ігноруючи існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю та бажаючи настання шкідливих наслідків щодо здоров`я ОСОБА_8 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно та безпричинно, у присутності сторонніх осіб наніс ОСОБА_8 , два удари ногою у ділянку обличчя, у результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Надалі ОСОБА_5 приєднався до хуліганських дій ОСОБА_4 і, продовжуючи свої хуліганські дії, підбіг до лежачого на землі ОСОБА_8 і у присутності сторонніх осіб умисно наніс йому два удари ногою у ділянку сідниць, у результаті чого заподіяв ОСОБА_8 фізичний біль.

У цей момент на вулицю вибігли дві продавчині магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , побачивши їх, припинили свої хуліганські дії та, залишивши ОСОБА_8 лежати на землі, покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд визнає винуватим ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , та визнає винуватими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки вони вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який, з урахуванням додатково наданих показань, зазначив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України визнає повністю, щиро кається, зобов`язується у майбутньому такого не повторювати і просить його суворо не карати. Пояснив суду наступні обставини.

Напередодні подій після футбольного матчу з іншими гравцями перебували у пивному барі, де він вжив лише один бокал пива. У цьому закладі виник словесний конфлікт між гравцями і ОСОБА_13 , який, на їхню думку, здійснював фіксування відпочинку футболістів на камеру мобільного телефона. Пізніше вночі на 23.08.2021 він, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у центрі м. Галича Івано-Франківського району Івано-Франківської області поблизу цілодобового магазину «Люкс», де продовжували спілкуватися та розпивати спиртні напої. Біля магазину з`явився ОСОБА_13 , який присів на сходах та почав щось бурчати. ОСОБА_5 посварився з ОСОБА_13 . Пізніше до магазину прийшов ОСОБА_8 . Обвинувачений чув, що у магазині відбувається якийсь конфлікт. ОСОБА_5 виштовхував потерпілого з магазину, а сам ОСОБА_4 з метою допомогти другові, бо суперників було двоє, тобто ОСОБА_13 і ОСОБА_8 , витягнув потерпілого на вулицю. Після цього ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар рукою у ділянку обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на землю. Безпосередньо ОСОБА_4 більше нічого не робив, потерпілого ногами не бив. Збіглося багато людей. Хто бив потерпілого ногами ОСОБА_4 не бачив.

З потерпілим ОСОБА_8 примирився і відшкодував останньому завдану шкоду.

Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро покаявся, просив суворо не карати. Надав наступні показання щодо фактичних обставин у справі.

22.08.2021 після футбольного матчу відпочивали у пивному барі у місті Галичі. Там був словесний конфлікт між ОСОБА_13 та членами команди. 23.08.2021 близько 01 години він, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжили спілкуватися і розпивати спиртні напої біля магазину «Люкс». Підійшов ОСОБА_13 , який щось бурчав, на що ОСОБА_4 зробив зауваження і вилив в обличчя ОСОБА_13 горілку із стаканчика. ОСОБА_13 зайшов у магазин. Надалі прийшов потерпілий ОСОБА_8 , який теж зайшов у магазин. ОСОБА_5 зайшов у магазин, щоб продовжити з`ясування стосунків із ОСОБА_13 , де ще більше розсварилися. ОСОБА_8 кудись телефонував. Коли ОСОБА_5 виштовхував потерпілого на вулицю його ззаду вдарив ОСОБА_13 , що спричинило між ними бійку. Що у цей час було з ОСОБА_8 не бачив, але після вивільнення від ОСОБА_13 намагався ще вдарити лежачого на землі ОСОБА_8 , проте його тримала дівчина ОСОБА_11 , а тому він ледь дотягнувся і двічі вдарив ногою потерпілого в ділянку сідниць. ОСОБА_4 взяв телефон потерпілого і розбив до землі. Вийшли продавчині з магазину, припинили бійку, після чого ОСОБА_5 з іншими залишили місце події. Потерпілого підняли і допомогли продавці.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 60000,0 грн не визнає, оскільки вважає, що безпосередньо його діями потерпілому шкоди не завдано.

У судовому засіданні ОСОБА_5 попросив вибачення у потерпілого, зокрема «Вибач, якщо у чомусь був не правий». Зазначив, що намагався порозумітися з потерпілим, проте останній просив занадто велику суму коштів.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні, який підтвердив, що в ніч з 22 на 23 серпня 2021 року знаходився вдома. До нього зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що перебуває у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та його хочуть побити хлопці. Потерпілий сказав ОСОБА_13 , щоб той чекав на нього в магазині. Коли ОСОБА_8 підійшов, то побачив біля магазину знайомого ОСОБА_15 з дівчиною. Потім зайшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », побачив ОСОБА_13 . Пізніше у магазин зайшов ОСОБА_5 з претензіями до ОСОБА_13 та взяв останнього за одяг. ОСОБА_8 сказав ОСОБА_5 , щоб той залишив ОСОБА_13 і він забере його додому. Потім почув на вулиці гамір та розмови, які розцінив як бажання побити його та ОСОБА_13 . ОСОБА_5 вийшов на вулицю, а повернувшись, почав шарпати його за одяг. Пізніше, зі слів інших осіб, він дізнався, що саме ОСОБА_4 витягнув його на вулицю, де він впав. Під час падіння ОСОБА_8 отримав удар ногою в обличчя та втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості уже нікого з обвинувачених не було, тільки ОСОБА_13 стояв збоку та з кимось говорив. Потім ОСОБА_8 потрапив до лікарні, а зранку лікарі провели шинування щелепи та фіксацію уламків нижньої щелепи, зробили фіксацію прикусу гумовою пластиною. Обвинувачені приїжджали до лікарні по черзі. Хотіли поговорити. ОСОБА_4 пропонував грошові кошти у розмірі 800,0 грн. ОСОБА_5 розпитував про здоров`я.

Від цивільного позову до ОСОБА_4 відмовляється, оскільки останній збитки відшкодував і потерпілий до нього претензій не має. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання на розсуд суду.

Цивільний позов до ОСОБА_5 підтримує та просить його задовольнити. Представник потерпілого просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 найсуворішу міру покарання, оскільки обвинувачений не покаявся, збитки не відшкодував. При цьому сам потерпілий вважав вибачення ОСОБА_5 не щирим, а здійсненим лише для пом`якшення покарання.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що в кінці літа 2021 року після футбольного матчу у м. Галичі зустрівся з обвинуваченими ввечері у центрі міста біля магазину «Люкс». Там було багато людей: обвинувачені, ОСОБА_12 , дівчина обвинуваченого ОСОБА_5 та інші. Він пив пиво. Не пам`ятає, чи обвинувачені щось пили. Бачив потерпілого біля магазину «Люкс». Потім почалась бійка. Взагалі не пригадує хто, кого і чому бив. Не пам`ятає чи потерпілий падав. Подію бійки з обвинуваченими після того вечора не обговорював.

Показаннями допитаного свідка ОСОБА_16 , яка у серпні 2021 року була продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та пояснила, що у день бійки працювала у магазині. ОСОБА_13 пив пиво. Потім прийшов ОСОБА_5 , щось з ним вияснював. Пізніше прийшов потерпілий, просив ОСОБА_5 , щоб він заспокоївся. Хлопцям робили зауваження, оскільки вони шуміли, перешкоджали роботі магазину. Вони вийшли на вулицю. Незабаром крізь прочинені двері магазину побачила, що на землі лежав потерпілий і його, лежачого, бив ногами один хлопець, а інший стояв поруч. Хто саме бив не може сказати. Потім вона вийшла з магазину і почала кричати на хлопців. Той, хто бив потерпілого зупинився. До нього підійшла дівчина і заспокоювала його. Бачила, що біля потерпілого була кров, а у ОСОБА_13 розсічене обличчя. Свідок ОСОБА_17 у цей час була на дворі.

На запитання захисників свідок ОСОБА_16 відповіла, що знає ОСОБА_13 , бо той працював поруч. Потерпілого не знає, але чула як ОСОБА_13 казав, що подзвонить до потерпілого. Бачила, що потерпілого з магазину на двір витягували хлопці, але хто саме не бачила. Крик, шум та штовханина у магазині заважали її роботі як продавця. Не пам`ятає, чи на вулиці біля потерпілого були обвинувачені.

Показаннями допитаного свідка ОСОБА_17 , яка у серпні 2021 року була продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та підтвердила, що в обвинувачених був інцидент з ОСОБА_13 , який працює навпроти магазину «Люкс». Тоді ОСОБА_13 був у стані алкогольного сп`яніння та перебував у магазині. Потім у магазин прийшов потерпілий. Хлопці витягнули ОСОБА_13 за двері магазину, а потерпілий захищав його. Вийшовши на двір, ОСОБА_17 побачила, що потерпілий лежав на землі, а хлопці його били. ОСОБА_13 втік. Вона бачила, що потерпілого били двоє обвинувачених. ОСОБА_5 бив ногами і його від потерпілого забирала дівчина. Також бачила, що ОСОБА_4 бив потерпілого, проте не бачила, щоб бив саме у ділянку голови. У потерпілого текла кров з обличчя, проте свідомість він не втрачав. Інші хлопці участь у бійці не брали. Бійку припинили, почувши крик продавчині. Також, додала, що коли вона вийшла з магазину, то потерпілий уже лежав на землі, тобто його почали бити ще до того, як вона вийшла. Не бачила від чого впав потерпілий.

Показаннями допитаного свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що грав з обвинуваченими у футбол. Після футбольного матчу вся команда зібралась випити пива. Не знає, чи обвинувачені вживали алкоголь. З бару пішли у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де зустріли бармена ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та провокував на конфлікт. Потім у магазин прийшов потерпілий. По суті не знає, що відбувалось у магазині. Бачив, як потерпілий лежав на землі біля магазину. Не бачив, щоб хтось бив ногами потерпілого.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка є дівчиною ОСОБА_5 та зазначила, що після футбольного матчу ввечері близько 01 год ночі вона, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відпочивали біля магазину «Люкс» та розпивали спиртні напої. Вона чула як у магазині хлопці сварились. Потім ОСОБА_5 виштовхнув потерпілого з магазину. Бачила як ОСОБА_4 вдарив двічі ногою потерпілого в обличчя, коли той лежав на землі. Вона тримала ОСОБА_5 , щоб він не бив потерпілого. Бійку припинили продавчині своїм криком.

На запитання суду свідок ОСОБА_11 відповіла, що бачила, як у магазин заходили потерпілий, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 . Вона зрозуміла, що в магазині відбувається конфлікт. Причин не знає. Також, бачила, як з магазину спершу вийшов ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_5 виштовхнув потерпілого та під час виштовхування уже на вулиці навздогін ударив потерпілого ногою ззаду, а ОСОБА_4 штовхнув потерпілого, від чого той упав. ОСОБА_4 двічі вдарив ногою в обличчя потерпілого, який лежав. ОСОБА_5 теж хотів бити потерпілого, проте вона тримала його за одяг. ОСОБА_5 потерпілого не бив в обличчя. Не пам`ятає чи під час бійки відбивався потерпілий. Також, бачила, як ОСОБА_4 взяв телефон потерпілого, кинув його на землю і ногою розбив.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який зазначив, що конфлікт розпочався у барі, де була присутня футбольна команда та обвинувачені. Один з хлопців помочився. Бармен зробив йому зауваження. Він з братом теж був у барі. Брат тримав у руках телефон. Футболісти вирішили, що їх знімають на телефон. Почали сваритись з братом. Ця сутичка продовжилась на дворі. Потім брат з друзями поїхав додому, а він залишився у центрі міста Галича. Близько 01 год ночі зайшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Біля магазину були хлопці з футбольної команди. Він злякався виходити, бо подумав, що вони чекають на нього та зателефонував до потерпілого ОСОБА_8 . Незабаром потерпілий прийшов у магазин. Через деякий час зайшов обвинувачений ОСОБА_5 та сказав ОСОБА_13 вийти на двір. У цю сутичку втрутився ОСОБА_8 , який підійшов до дверей. ОСОБА_5 виштовхував потерпілого надвір, а з вулиці хтось витягнув потерпілого. ОСОБА_13 вийшов за ОСОБА_5 і вони почали битись. ОСОБА_5 розбив ОСОБА_13 брову, від чого останній розгубився. Бачив, як лежачого потерпілого копали ногами хлопці, більше, ніж один. Чув як дівчина кричала « ОСОБА_18 , ОСОБА_18 ».

Протоколом прийняття заяви у ОСОБА_8 від 23.08.2021 про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з якою останній повідомив, що 23.08.2021 близько 01 год 00 хв у м. Галичі (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») два невідомі чоловіки нанесли йому тілесні ушкодження у вигляді двох переломів щелепи (а. с. 57).

Висновком експерта від 15.09.2021 № 532 щодо встановленого ступеня тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 . При цьому підтверджено, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: двобічний перелом нижньої щелепи (тіла та суглобового відростка зліва), що викликало необхідність проведення (шинування щелепи та фіксації уламків нижньої щелепи, фіксація прикусу гумовою тягою), утворився від дії тупого твердого предмета, яким міг бути як руки, ноги, так і інший тупий твердий предмет, і належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а. с. 67).

Постановами про визнання речовими доказами від 30.09.2021 та 01.10.2021.

Протоколом огляду предмета від 30.09.2021, згідно з яким предметом огляду є відеозапис з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні магазину «Люкс», що в м. Галичі за 23.08.2021 у період часу з 01:14 год до 01:19 год, який записаний на цифровий носій інформації DVD-R диск. На цьому диску є один відеозапис (а. с. 80).

Скрін-шотами до протоколу огляду предмету (а. с. 81-87).

Оглядом відеозапису (без відображення звуку) з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні магазину «Люкс», що в м. Галичі за 23.08.2021, який був оглянутий у судовому засіданні. З відеозапису установлено, що о 01:15 у приміщенні магазину перебуває у стані сп`яніння ОСОБА_13 . Надалі вийшов з магазину, куди повернувся із ОСОБА_8 . За ними до магазину зайшов ОСОБА_5 , між вказаними особами триває коротке спілкування. Потерпілий розмовляє по мобільному телефону. Надалі ОСОБА_5 намагається виштовхнути потерпілого із магазину, з вулиці йому допомагають і витягують ОСОБА_8 надвір. Білецький прямує за ними.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2021.

При цьому стан алкогольного сп`яніння під час події обвинувачені підтвердили власними показаннями у суді.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, та визнання ОСОБА_5 винуватим за ч. 2 ст. 296 КК України.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо нанесення потерпілому ударів в ділянку обличчя саме ногою суд розцінює як спосіб захисту. При цьому враховує, що такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , а також самого потерпілого і обвинуваченого ОСОБА_5 , який факт нанесення ударів ногами в ділянку обличчя потерпілого заперечив. Крім того, з показань свідка ОСОБА_13 і обвинуваченого ОСОБА_5 установлено, що безпосередньо після виходу з магазину і під час падіння потерпілого і нанесення йому ударів ногою в ділянку обличчя, обвинувачений ОСОБА_5 бився зі свідком ОСОБА_13 . Тоді як свідок ОСОБА_17 зазначила, що інші особи, окрім обвинувачених, потерпілого не били.

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченим міру покарання у виді обмеження волі та на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винних та обставини, що пом`якшують покарання і обтяжують його.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає відшкодування потерпілому завданих збитків, що підтверджується поясненнями ОСОБА_8 у судовому засіданні, наданою ним заявою про відмову від цивільного позову та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

При цьому суд не визнає щире каяття як пом`якшуючу обставину, оскільки ОСОБА_4 надав суду показання, які відрізняються від показань свідків і потерпілого в частині способу нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, сам обвинувачений кілька разів змінював свої показання, а з його пояснень убачається часткове виправдання власних протиправних дій провокативною поведінкою потерпілого і ОСОБА_13 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому суд не визнає щире каяття як пом`якшуючу покарання обставину ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений у судовому засіданні під час вибачення перед потерпілим використав фразу «вибач, якщо я у чомусь не правий». Також, суд враховує заперечення ОСОБА_5 проти цивільного позову повністю і його позицію щодо відсутності спричинення ним будь-якої моральної шкоди потерпілому, оскільки не він безпосередньо спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Тобто, на переконання суду, внутрішнє ставлення обвинуваченого до вчиненого не свідчить про щирість його каяття щодо вчиненого та наслідків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту висновків досудових доповідей органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та аналогічний рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цих осіб без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, характер вчинених дій, наявність обтяжуючої покарання обставини та недобросовісну процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження, особу обвинуваченого, який згідно зі ст. 89 КК України не судимий, вину визнав, проте не спосіб нанесення тілесних ушкоджень, покаявся, відшкодував потерпілому завдані збитки, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З огляду на викладене, зважаючи на позицію потерпілого та сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкцій частини першої статті 122 КК України та частини другої статті 296 КК України у виді обмеження волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас на підставі ст. 75 КК України, з урахуванням позитивної характеристики за місцем проживання, змісту досудової доповіді та наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 на утриманні неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іншими словами, з огляду на мету покарання, на переконання суду, ОСОБА_4 не є настільки небезпечним, що вимагає його обов`язкової ізоляції від суспільства.

Іспитовий строк, необхідний для того, щоб ОСОБА_4 довів своє виправлення без відбування покарання, суд встановлює з урахуванням суспільної небезпечності вчинених діянь, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікуються за ч. 2 ст. 296 КК України, характер вчинених безпосередньо ним дій, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, завдані збитки не відшкодував, цивільний позов не визнав, наявність обтяжуючої обставини.

З огляду на викладене, зважаючи на позицію потерпілого та сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції частини другої статті 296 КК України у виді обмеження волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Водночас на підставі ст. 75 КК України суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений вину визнав, а його позитивна характеристика за місцем роботи і зміст досудової доповіді свідчать про відсутність необхідності його обов`язкової ізоляції від суспільства.

Іспитовий строк, необхідний для того, щоб ОСОБА_5 довів своє виправлення без відбування покарання, суд встановлює з урахуванням меншої суспільної небезпеки його діянь у порівнянні із ОСОБА_4 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи остаточні міри покарання обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, суд враховує принцип індивідуалізації покарання та характер дій кожного із обвинувачених під час вчинення кримінально караних діянь.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинувачених, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування 1771,0 грн матеріальної шкоди та 100000,0 грн моральної шкоди, та з обвинуваченого ОСОБА_5 стягнути 60000,0 грн у відшкодування моральної шкоди.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому у пункті 4 частини першої статі 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки ОСОБА_8 від заявленого цивільного позову до ОСОБА_4 відмовився у зв`язку з відшкодуванням завданих збитків та відсутністю будь-яких претензій, то, на переконання суду, таку відмову слід прийняти, а провадження за таким позовом закрити і це не буде суперечити засадам кримінального судочинства.

Обґрунтовуючи позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 зазначає, що обвинувачений повинен йому сплатити моральну шкоду в розмірі 60000,0 грн. Моральна шкода полягає у стражданнях, які довелось йому перенести через хуліганські дії та нанесені тілесні ушкодження, оскільки довго лікувався, продовжує страждати від постійного турбуючого болю. Від душевних і фізичних страждань він втратив здоровий сон, турбують постійні головні болі. Змінився звичайний ритм його життя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки не він наніс тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вирішуючи цивільний позов по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала матеріальної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Саме суду на підставі наданих доказів надано право визначити розмір моральної шкоди, який при цьому повинен керуватися наступними принципами: умовна рівність втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей, поміркованості, відповідності вимогам розважливості, розумності, об`єктивного відображення дійсності, справедливості, неупередженого ставлення до усіх учасників процесу.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необгрунтованого збагачення.

Суд звертає увагу на те, що здоров`я особи, її гідність і особиста недоторканість під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України, можуть виступати додатковим факультативним об`єктом протиправного посягання поряд із основним безпосереднім громадським порядком.

На переконання суду, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий ОСОБА_8 внаслідок хуліганських дій ОСОБА_5 , які полягали у зневажливому ставленні до потерпілого, застосуванні до нього фізичної сили під час виштовхування із приміщення магазину, нанесенні ударів, зокрема ногою по тулубу, коли ОСОБА_8 лежав, поза розумним сумнівом завдали потерпілому моральної шкоди.

Таким чином, суд вважає доводи цивільного відповідача про відсутність підстав для задоволення позову через нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншим обвинуваченим необґрунтованими.

При цьому суд враховує те, що основних фізичних та моральних страждань потерпілому ОСОБА_8 , безумовно, завдано саме нанесенням йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, через які він довго лікувався, відчуває болі і на цей час, тривалий період часу не міг вести звичний спосіб життя, харчуватися тощо.

З огляду на наведене, керуючись вимогами поміркованості, розважливості, розумності, об`єктивності, добросовісності, справедливості та співмірності суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вищевказаного цивільного позову і стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000,0 грн компенсації моральної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 128, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 70, 75, 122, 296 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122, частиною другою статті 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за частиною 2 статті 296 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк засудженим обчислювати з моменту проголошення вироку.

Закрити провадження за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000 (п`ять тисяч) грн відшкодування завданої моральної шкоди.

У іншій частині цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речові докази у справі:

- догоспітальний клінічний протокол КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 23.08.2021 № 8908; 5 фоторентгенограм, опис фоторентгенограм, консультативний висновок щелепно-лицевої хірургії повернути КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради».

- DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні магазину «Люкс», що в м. Галичі за 23.08.2021, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СуддяОСОБА_19