САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/522/22
Провадження №1-кп/726/80/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0000373 від 08.02.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого, ч.1 ст. 126-1 КК України

ВСТАНОВИВ :
20.11.2022 року прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

У клопотанні посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126-1 КК України, неодноразово не зявлявся за викликом суду для розгляду кримінального провадження, може впливати на потерпілого, оскільки перебуває з ним у сімейних відносинах та неодноразово вчиняв щодо нього домашнє насилля, офіційно не працевлаштований, без стабільного доходу, має слабкі соціальні зв`язки, будучи раніше засудженим, вчинив злочин у період іспитового строку. Вказане свідчить про те, що існує обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, враховуючи вагомість наявних доказів, просить суд обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування щодо обвинувачено запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений заперечував щодо обрання міри запобіжного заходу тому, що не був повідомлений належним чином про час та розгляд кримінального провадження.

Адвокат - захисник ОСОБА_5 також заперечував щодо обрання міри запобіжного заходу тому, що ризики не доведені прокурором у судовому засідання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово порушував свої процесуальні обов`язки. Будучи повідомленим про наступну дату розгляду справи, в судове засідання не з`являвся без поважних на те причин, про причини нез`явлення до суду не повідомляв, із розумним інтервалом часу не цікавився ходом судового розгляду кримінального провадження, фактично відсторонився від виконання своїх процесуальних обов`язків як обвинувачений.

Окрім того, у контексті неодноразово неналежного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, існує ризик того, що ОСОБА_4 може також переховуватись від суду, оскільки усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальні правопорушення, (враховуючи, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 2 років), достеменно знаючи про те, що він вчинив злочин у період іспитового строку, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності.

В контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в обранні того чи іншого виду запобіжного заходу відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що останній не має на утриманні малолітніх неповнолітніх, недієздатних чи непрацездатних осіб, є неодруженим, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, вищевикладені обставини, а також обставини попередньої злочинної діяльності ОСОБА_4 , за які його було притягнуто до кримінальної відповідальності, однак звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, незважаючи на що, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, свідчать про існування ризику вчинення обвинуваченим і інших кримінальних правопорушень у майбутньому.

Разом із тим, ОСОБА_4 може впливати на потерпілого чи свідків, оскільки неодноразово вчиняв щодо свого батька домашнє насилля, впливав на нього психологічно та фізично.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами судом враховується і тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного. На переконання суду, в даному випадку, необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України є обрання для ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Підстав, які б переконували суд, що менш суворий вид запобіжного заходу здатний запобігти вищевикладеним ризикам не встановлено.

Таким чином, з метою попередження можливості обвинуваченим вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як достатнього для дотримання ним процесуальної поведінки, необхідним є задовольнити клопотання прокурора та обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього ряду зобов`язань.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 21.12.2022 року. Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та/чи суду за першою вимогою,

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу прокурора та/чи суду цілодобово.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ЧРУП в Чернівецькій області.

Контроль за виконанням обвинуваченими обов`язків покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Головуючий суддяОСОБА_1