Справа № 459/958/20
Провадження № 1-кп/444/40/2022
УХВАЛА

судового засідання

15 грудня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час проведення судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137,

щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, не адвокат, не депутат, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовківського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

Дана справа згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та склад колегії суддів: ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Справа призначена до судового розгляду на 15.12.2022 року.

Однак, суддя ОСОБА_7 станом на 15.12.2022 р. перебуває в нарадчій кімнаті у іншій справі, а суддя ОСОБА_6 на лікарняному.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів до закінчення дії попередньої ухвали за 20 днів з тих підстав, що на даний час в Україні веденно воєний стан, постійні перебої зі світлом і хоча є визначена наступна дата судового засідання 20.12.2022 р. о 13 год. 15 хв., однак згідно графіку відключення світла у вказаний день та годину буде відсутня подача електропостачання.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 Закону України "Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13.04.2020 року тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про слухання клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою головуючим суддею ОСОБА_1 одноособово.

Клопотання прокурора обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з хуліганських мотивів, що підтверджується зібраними доказами. ОСОБА_4 може покинути місце свого проживання, так як переховувався від органів слідства впродовж тривалого періоду часу 19-ти років, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15 років або довічне позбавлення волі, може впливати на свідків, зокрема ОСОБА_8 , оскільки не виключено можливості його додаткового допиту, з метою зміни наданих ним суду показань. Зазначає, що обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також прокурором зазначається, що ОСОБА_4 протягом тривалого періоду часу не поновлював дію закордонного паспорту, не змінював місце своєї реєстрації, що на його думку свідчить про бажання ОСОБА_4 переховуватися від правоохоронних органів. Також зазначає, що строною захисту неодноразово акцентовано увагу на наявність у ОСОБА_4 малолітньої дитини, однак свідоцтво про народження, у якому останній записпний батьком та свідоцтво про шлюб суду не представлялося. Вказані факти на думку прокурора свідчать про небажання обвинуваченого, зт часу вчинення злочину, надавати свої дані до будь-яких державних органів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти поданого клопотання та зазначив, що наведені ризики прокурором є недоведеними, такі вважає безпідставними. Вказує, що як в ході досудового слідства так і в ході судового розгляду не доведено хуліганського мотиву вчинення злочину, у зв"язку із чим ОСОБА_9 давно мав би бути звільнений від кримінальної відповідальності на підстваві ст. 49 КК України. Вважає, що ОСОБА_9 незаконно утримується під вартою, а тому категорично заперечує проти подано прокурором клопотання.

ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив в задоволені клопотання відмовити.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Оцінюючи особу обвинуваченого, з огляду наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Так, ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі ( ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі) може стимулювати обвинуваченого ОСОБА_4 до втечі. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 впродовж 19 років переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку. За вказаний період часу ОСОБА_4 не поновлювалася дія закордонного паспорту, не виговлявся новий, не змінювалося місце реєстрації, не реєструвався шлюб та відповідно не проводився запис про народження дитини у ОСОБА_4 , про що він неодноразово наголошував в судовому засіданні, а саме, що має цивільну дружину та дитину.

Вказані факти на думку суду свідчать про небажання обвинуваченого, з моменту вчинення злочину, надавати свої дані до будь-яких державних органів, з метою переховування від правоохоронних органів та уникнення відповідальності.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , шляхом його переконання та залякування і схилити його до зміни даних ними показань, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, який в судовому засіданні вже допитаний, однак не виключено питання його повторного допиту.

Зокрема, про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що обвинувачений зареєстрований у одному населеному пункті із свідком у кримінальному провадженні, що суттєво спрощує йому можливість чинити тиск на такого.

Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тяжкість злочину, в якому обвинувачує ОСОБА_4 хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою.

Таким чином, враховуючи наведене вище, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистостей обвинуваченого (характеру, моральних якостей), сімейних зв`язків, працевлаштування, поведінки під час розслідування злочину, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, може впливати будь-яким чином на свідків, потерпілих чим перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. У зв`язку з наведеним, а також тим, що підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 325, 327, 331, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, дата закінчення дії запобіжного заходу - 13.02.2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

На ухвалу суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_10