Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1858/22
Справа № 711/5923/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 27.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 27.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер :02:007:0049, яка розташована за адресою: місто Черкаси, вул. Грузиненка, площею 0.1000 га, з метою забезпечення збереження речового доказу.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Черкаської міської ради, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відомості внесено за матеріалами правоохоронних органів, згідно яких установлено, що службові особи Черкаської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб здійснили передачу земельних ділянок на території міста Черкаси з наявними містобудівними обмеженнями (територія лісопарку, заповідна територія, охоронна зона пам`яток археології, тощо), що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом інтересам держави.

Так, під час опрацювання інформації, наведеної в публікаціях на веб-сайті «18000.com.ua» установлено, що журналістами неодноразово опубліковано статті щодо можливих порушень службових осіб Черкаської міської ради, де висвітлено інформацію про надання у власність земельних ділянок із наявними містобудівними обмеженнями з порушенням норм Земельного кодексу України та інших норм законодавства.

Під час аналізу виданих у 2021 році Черкаською міською радою рішень про безоплатну передачу земельних ділянок у власність громадянам, установлено, що ряд рішень у подальшому були заветовані у зв`язку з порушенням норм, визначених у статті 118 Земельного кодексу України та пункту 4 Порядку оформлення прав на земельні ділянки у місті Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 09.02.2021 № 3-582, а також через невідповідність наявним містобудівним обмеженням.

Так, рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 29.03.1991 №64, з метою забезпечення охорони пам`яток археології, історії, а також збереження унікального природного ландшафту, на виконання основних напрямів розвитку культури в області, зону найбільшої концентрації пам`яток археології, історії, унікального рельєфу та природного ландшафту, розташовану в м. Черкаси та в районі Соснівки, на площі 2850 га, в межах, визначених на карті-схемі, з переліком пам`яток та інших об`єктів, оголошено заповідною територією - «Черкаські берегові схили».

Відповідно до п.2 зазначеного рішення проектування будь-яких об`єктів, а також проведення земляних робіт, намивчих, будівельних робіт на заповідній території необхідно погоджувати з державними органами охорони пам`яток історії та культури, державним органом охорони природи.

Згідно з пунктом 5 вищевказаного рішення нагляд за збереженням пам`яток та заповідної зони «Черкаські берегові схили» покладено на управління культури облвиконкому.

Відповідно до Положення про заповідну територію «Черкаські берегові схили», (далі Положення), затвердженого заступником голови Черкаської обласної адміністрації 28.02.1996, це Положення відповідно до вимог Земельного кодексу України, Закону про охорону та використання пам`яток історії та культури, рішенням Черкаського облвиконкому від 29.03.1991 №64 визначає правовий статус та порядок використання заповідної території «Черкаські берегові схили».

Пунктом 4 Положення визначено, що заповідна територія використовується як об`єкт культури з водоохоронною зоною, парково-рекреаційною зеленою зоною міста, визначеною генеральним планом м. Черкаси Київським інститутом «Дніпромісто», затвердженим рішенням ОВК від 22.02.1982 №83 та розпорядженням РМ УРСР від 29.03.1984 №144.

Окрім цього, визначено, що розташування нової капітальної забудови на заповідній території не допускається. Обмежена реконструкція існуючої малоповерхової садибної забудови дозволяється на окремих ділянках заповідної території за умов, визначених Положенням. За погодженням зі спеціально уповноваженими державними органами охорони пам`яток, охорони природи, з дозволу цих органів допускається розташування на заповідній території об`єктів, які відповідають цілям і завданням земель історико-культурного призначення, природних, заповідних земель.

Відповідно до п.5 Положення, заповідна територія є складовою частиною генерального плану міста Черкаси з відповідним статусом.

До основних об`єктів, які мають науковий, культурно-просвітницький інтерес включено 33 пам`ятки, поселення доби мезоліту, 2 городища, 4 поселення зарубинецької культури, могильник, поселення Черняхівської культури, городище 14-17 ст. на культурний шар пізньосередньовічних Черкас.

Відповідно до ст.53 та 54 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби. Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюється зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Згідно норм, визначених частиною 1 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема, здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини, забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування чи пошкодження, погодження відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління, управління в порядку, визначеному законом, історико-культурними заповідниками державного чи місцевого значення, здійснення інших повноважень відповідно до закону.

Окрім цього, частиною 2 даної статті встановленні повноваження районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, а саме, окрім іншого, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення їх території, зон охорони, надання висновків щодо відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їх власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Статтею 6-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно.

Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Водночас у ході аналізу рішень Черкаської міської ради, оприлюднених на офіційному веб-сайті, а також отриманих від Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА висновків, досудовим розслідуванням встановлено, що Черкаською міською радою прийнято ряд рішень про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, які розташовані в межах заповідної території «Черкаські берегові схили», без отримання відповідних висновків від Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА, як уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Так, рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2021 №13-200 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки вул. Грузиненка громадянину ОСОБА_4 .

Пунктом 2 даного рішення встановлено передати громадянину ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га, (кадастровий номер :02:007:0049) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також у рішенні зазначено, що враховуючи витяг із містобудівної документації міста Черкаси на визначення обмежень у використанні території для містобудівних потреб від 19.07.2021 №01-04/29477, згідно з містобудівною документацією «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2021 №5-318, та згідно з документацією із землеустрою на земельну ділянку по вул. Грузиненка (кадастровий номер :02:007:0049) наявні містобудівні обмеження: - заповідна територія «Черкаські берегові схили», - охоронна зона навколо інженерних комунікацій.

Окрім цього, пунктом 4 земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01).

Вищевказана земельна ділянка виділялись у власність ОСОБА_4 у 2021 році, на момент прийняття рішень Черкаською міською радою земельна ділянка мала наявні містобудівні обмеження, пов`язані із розташуванням земельної ділянки площею 0.1000 га в межах заповідної території «Черкаські берегові схили» та з розташуванням ділянки в межах охоронної зони навколо інженерних споруд, в рішенні відображена інформація про наявні обмеження, а тому посадові особи Черкаської міської ради були обізнані про обмеження.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що посадовими особами Черкаської міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в межах заповідної території «Черкаські берегові схили» з порушенням норм законодавства, а саме без відповідних висновків уповноваженого органу охорони культурної спадщини - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної адміністрації, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.364 КК України, є суспільні відносини, що забезпечують правильну (належну) діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних чи комунальних підприємств, установ, організацій, а також їх службових осіб, а додатковим безпосереднім об`єктом охоронювані законом права, свободи та інтереси окремих громадян, або державні чи громадські інтереси, або інтереси юридичних осіб.

Разом з цим, земельна ділянка це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ст.181 ЦК України земельна ділянка відноситься до нерухомих речей.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0049, а саме, сама по собі її наявність як об`єкту, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вона була об`єктом кримінально протиправних дій, а також є річчю, набутою кримінально протиправним шляхом, постановою слідчого від 02.11.2022 вона визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000050 від 27.01.2022 за ч.1 ст.364 КК України.

Таким чином, рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2021 №13-200 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 , передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:007:0049) громадянину ОСОБА_4 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 13.12.2021 зареєстроване право власності громадянина ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0049 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080).

В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 21.07.2022 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 купила земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 (нуль цілих одна десята) гектар, кадастровий номер :02:007:0049. Договір посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу.

Приймаючи до уваги наведене вище, орган досудового розслідування вважає, що необхідно застосувати арешт до нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га,, яка протиправними рішеннями передана у власність ОСОБА_4 , з метою забезпечення схоронності об`єкта нерухомого майна, недопущення відчуження зазначеної земельної ділянки в незаконний спосіб на користь третіх осіб, зміни площі та кадастрового номеру земельної ділянки з метою приховування, маскування походження незаконно набутого нерухомого майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив накласти арешт на вищевказану земельну ділянку.
З урахуванням клопотання прокурора, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна проводиться без участі власника земельної ділянки.

Заслухавши пояснення та доводи прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 27.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Черкаської міської ради.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2021 № 13-200 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 , яка розташована в межах заповідної території «Черкаські берегові схили», без отримання відповідних висновків від Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА, як уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 зареєструвавши 13.12.2021 право власності на вказану земельну ділянку, вподальшому 21.07.2022 на підставі договору купівлі-продажу відчужив її ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і.

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх допустимості чи достатності, оскільки це прерогатива безпосередньо судового розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га, з наявними містобудівними обмеженнями та обтяженнями землекористування, пов`язаними із розташуванням земельної ділянки в межах заповідної території «Черкаські берегові схили», яка була передана у власність рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2021 № 13-200 ОСОБА_4 та вподальшому останнім відчужена на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що прокурором наведено достатньо доводів та підстав, про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га, з наявними містобудівними обмеженнями та обтяженнями землекористування, пов`язаними із розташуванням земельної ділянки в межах заповідної території «Черкаські берегові схили» є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000050, та з метою забезпечення збереження цього речового доказу, забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді на вказане майно необхідно накласти арешт, оскільки на переконання слідчого судді з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до подальшого незаконного відчуження на користь третіх осіб, зміни площі чи кадастрового номеру земельної ділянки з метою приховування, маскування походження незаконно набутого нерухомого майна, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою забезпечення речового доказу, слідчий суддя вважає, що необхідним і достатнім буде арешт шляхом встановлення заборони зацікавленим особам права на відчуження, розпоряджання, користування вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 131, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га, з наявними містобудівними обмеженнями та обтяженнями землекористування, пов`язаними із розташуванням земельної ділянки в межах заповідної території «Черкаські берегові схили» та із розташуванням в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій, яка належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та яка була передана у власність рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2021 №13-200 громадянину ОСОБА_4 .

Виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси доручити старшому слідчому СУ ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_9 , заступнику начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_10 , старшому слідчому в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_11 , слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_12 , старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_13 , старшому слідчому в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_14 , слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_15 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1