Справа № 203/509/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.10.2021 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.08.2022 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України до покарання, з урахуванням ст. 71 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік 7 місяців,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , на початку січня 2023 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), знаходячись за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, (більш точне місце під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), на землі знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_2 ) з номером особового рахунку НОМЕР_3 , видане 07.10.2011 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , яке залишив при собі та зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, на початку січня 2023 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вказане посвідчення є офіційним документом, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та яке згідно з чинним законодавством України надає право пенсіонерам на безоплатний проїзд залізничним транспортом, виник злочинний умисел, направлений на підроблення даного посвідчення, з метою використання його для безоплатного проїзду у залізничному транспорті.

Згідно з постановою КМУ № 354 від 17.05.1993 р. «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування», а також пункту № 2.14 переліку додатку №2 до Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №1196 від 27.12.2006 «Про затвердження Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2007 за № 310/13577, пенсіонери за віком мають право безплатного проїзду залізничним транспортом приміського сполучення незалежно від місця проживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , на початку січня 2023 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, самостійно підробив пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_2 ) з номером особового рахунку НОМЕР_3 , видане 07.10.2011 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , шляхом внесення в нього змін, а саме: вклеїв у посвідчення свою фотокартку.

Згідно висновку експерта: бланк серії ААЖ №344995 пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_4 », вилученого 11.01.2023 у ході огляду місця події, виготовлений поліграфічним способом із використанням форм плоского офсетного і високого (номер бланка посвідчення «№ 344995») друку, та містить спеціальні елементи захисту. Персоналізована інформація документа, у тому числі номер посвідчення « НОМЕР_1 », зображення підпису та штрих-коду, нанесені способом електрофотографічного друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера, багатофункціонального апарата або копіра. До первинного змісту пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_4 », на бланку серії НОМЕР_2 , внесені зміни, а саме: фотокартка в посвідченні наклеєна поверх первинного зображення власника документа, нанесеного способом електрофотографічного друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера багатофункціонального апарата або копіра.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у підробленні посвідчення, з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , 11.01.2023, о 14 год. 20 хв., знаходячись біля каси № 43 термінал № 8061 залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу для безоплатного проїзду, пред`явив білетному касиру підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ( бланк серії НОМЕР_2 ) з номером особового рахунку НОМЕР_3 , видане 07.10.2011 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , після чого білетний касир - провідник видала йому безкоштовний квиток, який є підставою для безкоштовного проїзду 11.01.2023 в електропоїзді приміського значення зі сполученням «Дніпро - Головний - Синельникове».

Також, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , 11.01.2023 року, о 14 год. 30 хв. знаходячись на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу для встановлення своєї особи, пред`явив співробітникам поліції підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 (бланк серії НОМЕР_2 ) з номером особового рахунку НОМЕР_3 , видане 07.10.2011 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст.ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, з метою використання його підроблювачем, а також, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, характеризується негативно, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також, обставини, що його обтяжують повторність та рецидив.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частин статті, за якими кваліфіковано його дії.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 26.08.2022 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська був засуджений за ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 7 місяців. Тому, суд призначає покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком у виді обмеження волі.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-23/1491-ДД від 19.01.2023 року в розмірі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке після проведення експертизи було поміщено в спец. пакет №5681604 та паперовий конверт з залізничним квитком №(N033333) 3_ПЕНС 100%, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000002.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1