Справа № 362/4156/22
Провадження № 1-кс/362/745/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
в с т а н о в и в:
13.10.2022 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що Обухівською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000551 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим дослідуванням час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), із використанням завідомо підробленого офіційного документу, а саме: земельною ділянкою комунальної форми власності, розташованої за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Донбасівська.
ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння майном комунальної власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи, що рішення Васильківської міської ради щодо відведення земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :10:031:0039 площею 0,2000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область,
м. Васильків, вул. Донбасівська, відносно нього не приймалось, перебуваючи 29.01.2022 р. о 13 год. 29 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , подав приватному нотаріусу Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 , завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 від 09.06.2020 р., з метою здійснення державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , приватний нотаріус ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі поданих ОСОБА_4 документів, 29.01.2022 р. о 13 год. 29 хв. здійснив державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :10:031:0039, площею 0,2000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , використовуючи завідомо підроблений офіційний документ, а саме: рішення Васильківської міської ради Київської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 по
АДРЕСА_2 від 09.06.2020 р., ввів в оману особу, уповноважену на здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та заволодів чужим майном шляхом обману, а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером: :10:031:0039, площею 0,2000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_3 .
Внаслідок вказаних дій Васильківській міській раді Обухівського району Київської області завдано матеріальної шкоди у розмірі 427 021 грн., що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є великими розмірами.
Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме земельною ділянкою комунальної форми власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , із використанням завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що рішення Васильківської міської ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 » № 02.145-65п/ч-VII від 09.06.2020 р., являється підробленим, оскільки містить неправдиві відомості про передачу вищевказаної земельної ділянки у приватну власність, перебуваючи 29.01.2022 р., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, за адресою: АДРЕСА_1 , подав приватному нотаріусу Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 від 09.06.2020 р., відповідно до якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер: :10:031:0039, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з метою здійснення державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
У зв`язку з чим, рішення Васильківської міської ради Київської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 від 09.06.2020 р., в даному випадку виступає офіційним документом, який видається органами місцевого самоврядування, які мають право видавати такі документи, і які надають права, зокрема, здатні спричинити наслідки правового характеру у вигляді державної реєстрації прав на земельну ділянку, тобто можуть бути використані як документи докази у правозастосовчій діяльності, що видаються повноважними (компетентними) особами органів державної влади та складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.
Таким чином, ОСОБА_4 , надавши приватному нотаріусу Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 для проведення реєстраційних дій рішення Васильківської міської ради Київської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 по
АДРЕСА_2 від 09.06.2020 р. використав завідомо підроблений офіційний документ.
Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.
26.09.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
27.09.2022 р. постановою прокурора у відповідності до ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України виділено з кримінального провадження №0000065 від 26.07.2021 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 385 КК, ч. 2 ст. 190 КК України, в окреме кримінальне провадження № 0000551 від 27.09.2022 р.
27.09.2022 р. у кримінальному провадженні №0000551 від 27.09.2022 р. складено цивільний позов в інтересах Васильківської міської ради відносно ОСОБА_4 на суму спричиненого матеріального збитку на суму 427 021 грн.
Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11.10.2022 р. у приватній власності ОСОБА_4 перебуває квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , оціночна вартість об`єкта оцінки станом на 11.10.2022 р. складає - 919 335,34 грн.
З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіяні Державі діями щодо перереєстрації земельної ділянки, виникла необхідність у накладенні арешту на це майно.
Отже, у вказаному кримінальному провадженні з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: квартиру, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Застосування зазначених обмежень надасть змогу зупинити можливе подальше відчуження нерухомого майна та попередити заподіяння збитків Державі до встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а так само зупинити вчинення інших дій з вказаним майном, що можуть призвести до наслідків, які перешкодять кримінальному провадженню.
18.10.2022 р. від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшло клопотання, мотивоване наступним. Квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_4 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя, де також проживає його матір, яка є інвалідом ІІІ-групи, що перебуває на утриманні сина. Крім того, вищезазначена квартира не є речовим доказом у кримінальному провадженні та санкції інкримінованих злочинів (ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України) не передбачають конфіскацію майна. Також захисник вказав, що цивільний позов пред`явлений прокуратурою за відсутності доказів неможливості заявлення цивільного позову Васильківською міською радою, в інтересах якої нібито діє прокурор, вартість квартири вдвічі перевищує розмір збитків, про які вказує прокурор. Земельна ділянка, яка нібито була набута обманним шляхом в результаті підроблення документів, не зазначена, яке майно, на яке прокурор міг би просити суд накласти арешт. Тому захисник вказав, що про не співмірність заходу забезпечення у кримінальному провадженні та порушені права власності та права на повагу до житла інших осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та вказав, що прокуратура зверталась до Васильківської міської ради, де отримала відповідь про доцільність звернення прокуратури з цивільним позовом.
Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Додав, що цивільний позов підписаний прокурором, а не належним позивачем міською радою, оскільки не доведено те, що міська рада не бажає звертатись чи що не зверталась з позовом до суду, тому у прокуратури відсутні підстави для звернення до суду.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав захисника, додавши, що мешкає у вищевказаній квартирі з сім`єю та не має іншого житла.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи в обсязі, необхідному для вирішення клопотання про арешт майна, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч. 1ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. Відповідно до ч.3ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою
Проте у клопотанні прокурором не наведено та не доведено наявності будь-яких ризиків із передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, які б свідчили, що належне підозрюваному майно може бути ним приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або ж відчужено.
Також в клопотанні не обґрунтована співмірність накладення арешту з вимогами, які просить стягнути прокурор, що унеможливлює виконання вимог ч. 8 ст. 170 КПК України про співмірність вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення і інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У постанові від 26.06.2019 р. у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права: - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший, другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»; - наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»); - прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача; - оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах; - якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність компетентного органу, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

Про необхідність обґрунтування та з`ясування судом причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, зазначено також і в рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів інших касаційних судів (постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2019 р. у справі № 802/4083/15-а, від 10.10.2019 р. у справі № 0440/6738/18; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 р. у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 р. у справі № 910/18770/17, від 07.12.2018 р. у справі № 924/1256/17 та інші; постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 201/5279/16, від 04.09.2019 р. у справах № 372/1688/17-ц, № 448/764/17 та інші).

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 р. в справі № 924/1237/17.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Посилання прокурора на те, що уповноважений орган делегував прокуратурі відповідні повноваження для подачі цивільного позову є безпідставним. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону, вирок суду щодо службових осіб, докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо, але в порушення цих вимог прокурором вказаних доказів додано не було.
За приписами ч. 1ст. 173 КПК України якщо особа, що подала клопотання про арешт майна, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Керуючись ст.ст.170-173,372,376,392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні - з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1