Справа № 361/6757/22
Провадження № 1-кс/361/1364/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002628 від 09 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002628 від 09 грудня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із клопотання вбачається, що 08 грудня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи в належному ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати та з комоду викрав грошові кошти у розмірі 92 700 грн. У подальшому ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_5 на суму 92 700 грн.

Під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України у нього було вилучено мобільний телефон марки «Infinix» моделі X665B Imei11: НОМЕР_1 , Imei12: НОМЕР_2 , який було придбано за викрадені у ОСОБА_5 кошти.

Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 10 грудня 2022 року вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002628 від 09 грудня 2022 року.

На думку органу досудового розслідування, вказана річ є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, має значення для досудового розслідування, містить відомості, які будуть використані як докази, у зв`язку з чим 10 грудня 2022 року винесено постанову про визнання мобільного телефону речовим доказом.

У зв`язку з наведеним, з метою збереження речового доказу в кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вилучений 09 грудня 2022 року під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Infinix» моделі X665B Imei11: НОМЕР_1 , Imei12: НОМЕР_2 з забороною користування, розпорядження та відчуження до моменту прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , власник майна ОСОБА_4 , будучи повідомленими про день і час розгляду клопотання, до суду не з`явились, їх неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3,4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Метою застосування арешту майна є виключно запобігання можливості його зникнення для доказування злочину, при цьому прокурором не обгрунтовано корисність арешту мобільного телефону марки «Infinix» моделі X665B Imei11: НОМЕР_1 , Imei12: НОМЕР_2 для доказування обставин у кримінальному провадженні № 0002628 від 09 грудня 2022 року, об`єктом злочину у якому були грошові кошти, а інші обставини в даному кримінальному провадженні з`ясовуватися не можуть.

Враховуючи, що вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у клопотанні й долучених до нього матеріалах не доведено необхідності його арешту, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення клопотання, як і причини обмежувати власника правом розпоряджатися ним.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова в задоволенні клопотання про арешт майна зумовлює негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002628 від 09 грудня 2022 року відмовити.

Мобільний телефон марки «Infinix» моделі X665B Imei11: НОМЕР_1 , Imei12: НОМЕР_2 негайно повернути ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатися вказаним майном.

Копії ухвали направити прокурору, власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Прокурору про виконання судового рішення невідкладно письмово повідомити слідчому судді.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10