УХВАЛА

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 337/396/20

провадження № 51-744 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 лютого 2023 року касаційна скарга захисника залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків скарги.

У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції, між іншого, було наголошено захиснику, що його доводи щодо незаконності оскаржуваних судових рішень стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого судом строку, захисник надіслав до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, проте недоліків скарги не усунув.

Як убачається зі змісту цієї скарги, захисник, посилаючись на підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, фактично зазначає аналогічні за своїм змістом доводи попередньої скарги, які стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду. Зокрема, вказуючи, що ці порушення не були усунуті при перегляді вироку в апеляційному порядку.

Проте, фактичні обставини кримінального провадження є предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і вони перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правильність оцінки обставин здійснюється судом касаційної інстанції в межах скарги.

Однак, уточнена касаційна скарга захисника не містить підстав для скасування вироку суду першої інстанції.

Крім того, захисник не наводить обґрунтованих доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду та не вказує, які конкретно доводи його апеляційної скарги, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Отже, враховуючи відсутність у повторній касаційній скарзі захисника належного обґрунтування його вимог із зазначенням того, у чому полягають порушення судами першої та апеляційної інстанцій з огляду на положення, передбачені у ст. 438 КПК України,на яких було наголошено захиснику в ухвалі касаційного суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення його касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3