Справа №635/4/23
Провадження №1-кс/635/17/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 19.12.2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 19.12.2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 строком на два місяці, без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадження, та вчинення нових кримінальних правопорушень.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченій інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, отже тяжкість покарання за вчинений злочин та перебування ОСОБА_4 на волі може спонукати її переховуватись від суду. Зважаючи на те, що обвинуваченій відоме місце проживання свідків, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, вона може впливати на них з метою зміни ними свідчень. Крім того, існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством, оскільки обвинуваченій інкримінується вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила замах на умисне вбивство.

Прокурор клопотання підтримав з обставин зазначених в клопотанні.

Обвинувачена проти клопотання прокурора про продовження обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечувала.

Захисник обвинуваченої підтримав позицію підзахисної.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ухвалою Верховного суду від 05.01.2023 року кримінальне провадження №0000804 за обвинуваченням ОСОБА_4 за п.13 ч.2 ст. 115 КК України передано на розгляд Харківському районному суду Харківської області. До Харківського районного суду Харківської області дане кримінальне провадження не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України, суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16 лютого 2022 року. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, останній раз до 08.01.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 судом встановлено у тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу обвинуваченої, яка не працює, не заміжня, тобто в якої відсутні соціально-сталі зв`язки, незважаючи на наявність у неї місця реєстрації та постійного місця проживання. Також слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 раніше судима за закінчений замах на умисне вбивство, а саме вироком Золочівського районного суду Харківської області від 17.10.2011 року, за який судом було призначене покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, що свідчить про наявну у ОСОБА_4 непогашену в законному порядку судимість, та про схильність останньої до вчинення злочинів пов`язаних з насильством.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженою до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачена перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впивати на свідків з метою зміни ними показань на її користь, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою. Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що розгляд кримінального провадження буде розпочато зі стадії підготовчого судового засідання, приходжу до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, позицію обвинуваченої та її захисника, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 315 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 19.12.2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 06 березня 2023 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 06 березня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченою - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1