Справа № 696/195/23
Провадження № 1-кп/696/63/23
УХВАЛА

іменем України

08 березня 2023 року Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання у м. Кам`янка в залі суду клопотання про продовження запобіжних заходів, та клопотання про продовження обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні №0000233 від 17.06.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Чорноморівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

До Кам`янського районного суду Черкаської області на розгляд надійшов зазначений обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строків тримання під вартою строком на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_3 , та просив продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, ОСОБА_4 , посилаючись на мотиви та обставини, викладені в них.

Захисники обвинувачених просили відмовити у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу та продовження обов`язків так як згідно ухвал слідчого суді, обмеження продовжені строком на 60 діб, але не довше строку досудового розслідування. Вважають, що строки дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчилися з моменту подання обвинувального акту до суду.

Окрім того, захисниця обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , зауважила, що її підзахисний тримається під вартою без законних підстав, тому просила звільнити останнього з під варти негайно, про що також надала письмову заяву.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку захисників.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що ним була винесена постанова про продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 28.02.2023, тому останній утримується під вартою правомірно.

Захисники і обвинувачені заперечили проти долучення даної постанови до матеріалів кримінального провадження, зазначили, що вона не має враховуватися судом при прийнятті рішення, оскільки її копія не була вручена захисниці ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_6 .

Прокурор, в свою чергу зазначив, що дана постанова направлялася в СІЗО для вручення ОСОБА_3 , і дійсно не була вручена захисниці своєчасно, і як з`ясувалось в ході розгляду справи, направлена останній, із допущенням помилки в електронній адресі. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що постанова Прокурора про продовження строку тримання під вартою, була йому вручена працівниками СІЗО 03.03.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах даних клопотань, заслухавши учасників провадження, приходить до наступного.

Галицьким районним судом м.Львова від 03.09.2022 обрано ОСОБА_3 тримання під вартою із зазначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , востаннє 21.01.2023 строком на 60 діб, але не довше строку досудового розслідування.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.09.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вартою із зазначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496200,00 грн, яку останній сплатив 09.09.2022. Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на останнього були покладені зобов`язання, які ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області востаннє були продовжені 23.01.2023 строком на 60 діб, але не довше строку досудового розслідування.

Отже, з наданих суду матеріалів встановлено, що щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави. При цьому, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистостей обвинувачених.

Мотиви прийняття рішення щодо клопотання прокурора про продовження дії строків обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_4 .

Під час досудового слідства ОСОБА_4 було внесено заставу, після чого останній був звільнений з-під варти, на останнього поширюється дія запобіжного заходу у виді застави (яка встановлюється безстроково) та визначені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, на які поширюється строк, визначений відповідними ухвалами про обрання запобіжного заходу, та в подальшому про продовження строку дії обов`язків.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , до задоволення не підлягає, так як з ухвали слідчого судді ОСОБА_8 , від 23.01.2023 вбачається, що строк обов`язків продовжений на 60 діб, але не довше строку проведення досудового слідства. Дана ухвала надана прокурором суду у скороченому вигляді.

Отже, враховуючи, що строки досудового слідства, у відповідності до ст. 219 КПК України, сплинули з надходженням обвинувального акту до суду 28.02.2023, відтак відсутні підстави продовжувати строк зазначених обов`язків, який є перерваним, так як клопотання про продовження строку надійшло до суду 01.03.2023.

Мотиви прийняття рішення щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

Зі змісту ст. 331 КПК України, слідує, що за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, зокрема главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 615 КПК України, у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний слідчим суддею, керівником органу прокуратури під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

З ухвали слідчої судді ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 21.01.2023, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що слідча суддя продовжила запобіжний захід на 60 діб, але не довше ніж закінчення строків досудового розслідування.

В ухвалі не визначено конкретний строк дії ухвали, в той же час є посилання на «не довше строку досудового розслідування».

Постановою прокурора від 28.02.2023, було продовжено строк тримання ОСОБА_3 під вартою, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, та враховуючи вимоги ст. 615 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що прокурор дійсно не вручив зазначену постанову захисниці обвинуваченого ОСОБА_3 своєчасно. Останній підтвердив факт отримання постанови 03.03.2023. В той же час, не ознайомлення з даною постановою захисниці, не може виключати її існування, так як саме на підставі цієї постанови ОСОБА_3 продовжує утримуватися в слідчому ізоляторі, після того як закінчилися строки досудового розслідування, у зв`язку з направленням до суду обвинувального акту.

Адвокат ОСОБА_6 зазначала, що нею направлялося клопотання про незаконність утримання ОСОБА_3 в СІЗО, в порядку ст. 206 КПК України, до Придніпровського районного суду м. Черкас, і зі слів останньої, з`ясовано, що у клопотанні відмовлено.

Отже, наразі не встановлено факту незаконного утримання ОСОБА_3 під вартою, відтак клопотання про звільнення його з-під варти, із зазначених захисником обставин до задоволення не підлягає, і відсутні підстави вважати, що строк перебування обвинуваченого під вартою був перерваний, тому суд розглядає клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 по суті.

Статтею 199 КПК України, визначений порядок подання клопотання про продовження строку тримання під вартою. У вищевказаному клопотанні, крім відомостей зазначених у ст.184 КПК України, має значитися виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення сторони захисту, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо обвинуваченого була обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 .

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку статей 84, 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Ураховуючи це, суд, надаючи оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ураховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, тобто обставин, які викладені в обвинувальному акті. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу з огляду потреб судового провадження.

Ризик можливого впливу ОСОБА_3 на свідків в рамках кримінального провадження продовжує існувати, так як на даній стадії судового провадження свідки не допитані.

Між тим, на думку суду, такий ризик як переховування від органів досудового розслідування не було доведено прокурором, оскільки ризиком є певні дії, чи певний умисел особи, а не сама по собі лише можливість їх вчинити.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

У даному кримінальному провадженні, згідно наданих суду матеріалів, встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 , 1967 року народження, раніше не судимий, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки - на утриманні доньку 2013.

Інших доказів, зокрема характеристики особи, її моральний облік, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці, суду не надано. Відтак, можливість переховування від суду не є досить високою.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою до задоволення не підлягає. В той же час у суду відсутні перешкоди для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який буде достатнім для запобігання встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому на обвинуваченого слід покласти певні обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 182, 183, 193-194, 199, 200, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У клопотанні прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , зобов`язань, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - відмовити.

У клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши до 05 травня 2023 року, включно, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого.

Зобов`язати уповноважену службову особу Черкаського слідчого ізолятора №14, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти, негайно.

На підставі ст. 194 КПК України покласти ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-з`являтися до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від поза процесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло такої особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали передати для виконання до:

- органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для негайної постановки ОСОБА_3 на облік і повідомлення про це суду;

- Черкаського слідчого ізолятора №14

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час її проголошення, у той же строк та в тому ж порядку, з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 10.03.2023 о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1