№ 336/187/20
пр. № 1-в /336/9/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої подане клопотання, - ОСОБА_5 ,

представника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення особи для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2021 року Шевченківський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В поданні зазначив, що вказана особа перебуває на обліку у відділі з питань пробації у зв`язку з його засудженням вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2020 року, яким він звільнений від відбування покарання з випробуванням тривалістю в один рік з покладенням на нього в силу ст. 76 КК України обов`язків повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

18 серпня 2020 року засуджений в приміщенні Шевченківського районного відділу уповноваженого органу з питань пробації ознайомлений під підпис з умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, правовими наслідками невиконання покладених на нього судом зобов`язань. Під особистий підпис засудженого в цей же день ознайомлено з графіком явки для реєстрації в орган пробації та встановлено, що днями реєстрації є перший та третій понеділки.

Графік з`явлення для реєстрації засуджений порушив 5 жовтня 2020 року, проігнорувавши необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації, і хоча 19 жовтня 2020 року він надав письмове пояснення причин неявки, проте підстав для визнання причин цієї неявки поважними воно не містило, тому в цей же день у відповідності до вимог ст. 166 КВК України він був письмово попереджений про можливість скасування звільнення від покарання. Аналогічний захід примусу застосований до засудженого 21 грудня 2020 року через його неявку на реєстрацію без поважних причин 07 грудня 2020 року.

22.12.2020 року до суду було скеровано подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року у задоволенні означеного подання відмовлено.

Після винесення означеного рішення, засуджений ОСОБА_5 знов порушив графік з`явлення для реєстрації 15 лютого 2021 року, проігнорувавши необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації, тому 16 лютого 2021 року у відповідності до вимог ст. 166 КВК України він був письмово попереджений про можливість скасування звільнення від покарання. 19 квітня 2021 року та 27 квітня 2021 року засуджений ОСОБА_5 знов проігнорував необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації, і хоча 05 травня 2021 року він надав письмове пояснення причин неявки, проте підстав для визнання причин цієї неявки поважними воно не містило, тому в цей же день у відповідності до вимог ст. 166 КВК України він був письмово попереджений про можливість скасування звільнення від покарання.

Орган пробації, крім того, зазначає, що згідно інформації відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 21.12.2020 року Управлінням поліції охорони в Запорізькій області ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, відомості про притягнення в матеріалах особової справи відсутні.

Зазначені обставини, які свідчать про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, зумовили звернення відділу кримінально-виконавчої інспекції до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2020 року покарання.

В судовому засіданні представник відділу філії Державної установи «Центр пробації» просить про задоволення клопотання через систематичне порушення ОСОБА_5 покладених на нього судом зобов`язань.

Прокурор підтримала думку ініціатора подання, просила його задовольнити.

Захисник просив суд не скасовувати звільнення від відбування покарання, так як систематичних порушень умов випробування його підзахисний ОСОБА_5 не вчиняв, причини своєї неявки ОСОБА_5 повідомляв органу пробації, шляхом надання пояснень щодо неофіційного працевлаштування, які фактично не перевірялися, що зумовило формальний підхід до особи засудженого, умислу на порушення умов відбування покарання не мав.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує з тих самих підстав, якими захисник обґрунтовує свою позицію.

Крім того, ОСОБА_5 в обґрунтування заперечень пояснив, що повністю усвідомив наслідки нехтування обов`язків, необхідністю виконання яких зумовлено його звільнення від відбування покарання, просить врахувати, що умислу на порушення них не мав, з`являвся в інспекцію при першій можливості, надавши пояснення причин своєї неявки. У зв`язку з викладеним просить про залишення подання без задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд знаходить клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2020 року ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України засуджено до двох років обмеження волі, у відповідності до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням тривалістю у один рік з покладенням на обвинуваченого в силу ст. 76 КК України повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Як випливає з матеріалів наданої суду облікової справи, зокрема листка реєстрації, ОСОБА_5 не виконав свої обов`язки щодо з`явлення до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації 18.02.2021 року та 19.04.2021 року (а.с. 55), відомості щодо його систематичних неявкою, якими обґрунтовано подання в матеріалах справи відсутні ті. Також відсутні належні докази притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 166 КВК Україниу разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Виходячи з наведених положень законодавства, лише систематичне невиконання засудженим покладених на нього судом в силу ст. 76 КК України обов`язків без поважних причин може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення особи для відбування покарання.

Як зазначено судом, одним з обов`язків, покладених на засудженого судом, є обов`язок періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Вирішуючи подання, суд враховує зміст «Інструкції про порядок виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі» від 19.12.2003 року № 270/1560, згідно з пунктом 5.4 якої невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два або більше разів підряд без поважних причин), та три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, як випливає з пункту 5.3.

Між тим, дослідивши надані суду фактичні дані суд не погоджується з міркуваннями клопотання про наявність підстав для ініціювання питання про скасування звільнення від відбування від покарання з випробуванням і направленням особи в місця позбавлення волі.

Як встановлено судом, засуджений хоча і припускав такі порушення, як неявка на реєстрацію, проте у суду немає підстав констатувати їхню систематичність, оскільки обвинувачений з`являвся до інспекції з поясненнями причин неявки, які хоча й не визнані поважними, проте така поведінка засудженого свідчить про відсутність у нього умислу на порушення своїх обов`язків, а лише вказує на його недбалість.

Окрім наведених міркувань, на користь висновку про відсутність підстав для задоволення подання суд враховує ту обставину, що в усякому випадку порушення накладені на ОСОБА_5 допущені ним не один за одним (тобто, не підряд), що само по собі виключає кваліфікацію його поведінки як злісного ухилення від виконання обов`язків, що в розумінні «Інструкції…» має наслідком звернення до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного суд вважає, що дії ОСОБА_5 не містять таких порушень покладених на нього зобов`язань, які можуть потягти наслідки у вигляді скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення особи для відбування призначеного судом покарання.

Вирішуючи подання не на користь особи, суд бере до уваги, що автор подання ініціював питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням 27 травня 2021 року, тобто в період іспитового строку, призначеного вироком суду, який простирався до 17 червня 2021 року.

Між тим зазначене подання вирішено у період, коли випробувальний строк сплив, тобто після 17 червня 2021 року, коли закінчився встановлений судом іспитовий строк в один рік.

В силу ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема, особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом.

Як випливає з роз`яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» погашення судимості можливе лише за наявності передбачених ст. 55 КК 1960 р. чи статтями 89, 108 КК 2001 р. підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

У урахуванням наведених положень кримінального закону і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України на час розгляду подання ОСОБА_7 , який протягом іспитового строку не вчинив нового злочину і до якого протягом цього строку не застосовано скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, є таким, що не має судимості, тому за зазначених обставин направлення його для відбування покарання посягало б на охоронювані законом права та свободи особи.

Керуючись ст. ст. 75, 78, 89 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537-539, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення особи для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9