Справа № 362/427/23
Провадження № 1-кс/362/83/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000668 від 17.09.2021 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

25.01.2023 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000668 від 17.09.2021 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 17.09.2021 р. до ЧЧ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в ході розгляду ІНФОРМАЦІЯ_2 цивільної справи № 362/2977/16-ц за позовом ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, останньою було надано медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з підробленими записами в ній.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення частина 1 статті 358 Кримінального кодексу України.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_5 , встановлено що його покійний батько, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодного разу не скаржився на своє здоров`я та не звертався до жодної медичної установи. Ця інформація є достовірною, оскільки як він з 2009 р. і по день смерті батька, зі своєю родиною проживав разом з ним, а тому впевнений, що вказана медична документація, яка надавалася на проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, була підроблена працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є колегами ОСОБА_6 , яка працює завідувачем ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме ОСОБА_8 , яка є лікарем ЗПСМ та головним лікарем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 .

Також підозрілим є той факт, що ОСОБА_6 , заявивши в суді клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи нашого батька ОСОБА_7 , особисто і надала для її проведення медичну картку амбулаторного хворого на ім`я їхнього батька. Хоча медична картка амбулаторного хворого є власністю лікарні, а тому постає питання, яким чином вона опинилась у ОСОБА_6 , так як медична картка перебувала у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний факт може свідчити лише про те, що ОСОБА_6 за допомогою своїх колег у Лосятинському відділенні незаконно отримала медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 та в подальшому за допомогою лікарів даної медичної установи внесла неправдиві відомості щодо стану здоров`я батька.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено: 27.07.2012 р. за волевиявленням ОСОБА_7 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 секретарем виконавчого комітету ОСОБА_10 був складений заповіт, яким на випадок його смерті заповів ОСОБА_5 все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 після смерті якого ОСОБА_5 вступив у спадщину, яку було відкрито державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 , в реєстрі за № 2-1340, спадкова справа № 229/2013 від 06.05.2016 р., ОСОБА_5 став власником земельної ділянки площею 2,5668 га, кадастровий номер: :06:001:0005, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, що належала померлому ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № , виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 11.01.2002 р., на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 13 сесії ХХІІІ скликання від 15.03.2001 р. № 5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 320.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 в реєстрі за № 2-1344, спадкова справа № 229/2013 від 06.05.2016 р., ОСОБА_5 став власником земельної ділянки площею 2,5668 га, кадастровий номер: :06:001:0007, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, що належала померлому ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № , виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 11.01.2002 р., на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 13 сесії ХХІІІ скликання від 15.03.2001 р. № 5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 323.

Житловий будинок, розташований за АДРЕСА_1 станом на сьогоднішній день відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 в реєстрі за № 2-1771, спадкова справа № 261/01 від 03.08.2010 р. належить покійному батьку ОСОБА_7

В 2014 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_10 із позовною заявою про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7 , складеного 27.07.2012 р. на користь ОСОБА_5 .

Під час розгляду цивільної справи № 362/5299/14-ц, за клопотанням позивачів було призначено почеркознавчу експертизу до ІНФОРМАЦІЯ_11 та поставлено наступне запитання:

- чи дійсно ОСОБА_7 підписано та виконано рукописний напис «цей заповіт прочитано мною особисто в голос» на заповіті від 27.07.2012 р., посвідченого секретарем ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого за № 7?

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи № 18136/18262/15-32 від 11.03.2016 р.:

1.Підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис:__» у заповіті від 27.07.2012 р. складеного від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , посвідченого ОСОБА_10 , секретарем ІНФОРМАЦІЯ_12 та зареєстрованого у реєстрі за № 7, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічним засобом.

2.Підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис__» у заповіті від 27.07.2012 р. складеного від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , посвідченого ОСОБА_10 , секретарем ІНФОРМАЦІЯ_12 та зареєстрованого у реєстрі за № 7, виконано ОСОБА_7 .

3.Рукописний запис «цей заповіт прочитаний мною особисто в голос» у заповіті від 27.07.2012 р. складеного від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , посвідченого ОСОБА_10 , секретарем ІНФОРМАЦІЯ_12 та зареєстрованого у реєстрі за № 7, виконано ОСОБА_7 .

19.04.2016 р. від представника позивача ( ОСОБА_6 та ОСОБА_12 ) до суду надійшла заява, в якій він просив даний позов залишити без розгляду. У зв`язку з чим, суддею ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_13 ухвалено ухвалу, позов залишити без розгляду.

Влітку 2016 р. до ІНФОРМАЦІЯ_10 надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

10.06.2016 р. суддею ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_14 , відкрито провадження у справі № 362/2977/16-ц.

12.07.2016 р. під час розгляду справи № 362/2977/16-ц представником позивачів було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи на предмет встановлення можливості усвідомлювати ОСОБА_15 значення своїх дій та керувати ними під час складання 07.07.2012 р. спірного заповіту.

Ухвалою суду від 12.07.2016 р. було призначено по даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 205ц від 07.12.2016 р. померлий ОСОБА_7 на час вчинення спірного правочину страждав на хронічне захворювання у вигляді судинної деменції і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Підстави вважати, що вказані речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи в ході проведених слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000668 від 17.09.2021 р.

Значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні - тимчасовий доступ до документів цивільної справи № 362/2977/16-ц, провадження № 2/362/207/17 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, яка зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_14 - має істотне значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а саме з`ясування питання яка саме медична документація надавалась для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, останнього володільця та спосіб її отримання судом.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до документів, тобто відомостей що містяться у цивільній справі № 362/2977/16-ц, провадження № 2/362/207/17 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, яка зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_14 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю виготовлення їх копій.

Обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Також статтею 87 КПК України визначено недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит; 3. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження отримати документ, який може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин кримінального провадження неможливо.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання судом повідомлялась належно.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд клопотання проводити без її участі та без застосування засобів фіксації. Клопотання підтримала, просила задовольнити.

Вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000668 від 17.09.2021 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Потреба в отриманні доступу до зазначеної у клопотанні інформації, виникла у зв`язку з необхідністю з`ясування нових та перевірку встановлених обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Крім того, дізнавач у своєму клопотанні довів наявність достатніх підстав вважати, що документи та інформація, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також довів можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

На даний час неможливо іншими способами довести обставини кримінального провадження, на які вказав дізнавач та які передбачається довести за допомогою інформації, до якої просить дізнавач надати тимчасовий доступ та з можливістю виготовлення копій.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.160,162 163, 164, 165 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000668 від 17.09.2021 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -задовольнити.

Надати дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів - оригіналів цивільної справи № 362/2977/16-ц, провадження № 2/362/207/17 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, яка зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_14 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю виготовлення їх копій.

Визначити строк дії ухвали тривалістю один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1