Справа № 359/7263/22
Провадження № 1-кп/359/264/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

01 березня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001094, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2022, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

03.09.2022 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 зустрівся в м. Борисполі з раніше невідомим йому ОСОБА_5 та невстановленою судом жінкою та разом почали вживати спиртні напої на лавочці біля будинку АДРЕСА_3 .

Під час спільного вживання спиртних напоїв, у цьому ж місці, близько 21 години, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки ОСОБА_4 здолав ОСОБА_5 , внаслідок чого останній опинився в лежачому положенні на газоні.

У цей час у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний намір вчинити відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - мобільного телефону ОСОБА_5 марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64», який знаходився в одязі потерпілого.

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, ОСОБА_4 , находячись над лежачим на газоні ОСОБА_5 , з кишені верхнього одягу останнього відкрито викрав (вчинив грабіж) мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64», в умовах воєнного стану, після цього одразу втік з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення.

05.09.2022 ОСОБА_6 розпорядився викраденим мобільним телефоном належним ОСОБА_5 марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64» на власний розсуд, здав до ломбардного відділення ПТ «Найкращий ломбард» через свою співмешканку ОСОБА_7 за 1000 грн.

Внаслідок вчинення грабежу, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1950 грн. (вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64» станом на 03.09.2022).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що 03.09.2022, він пішов в магазин де придбав пляшку пива. Коли повертався назад, помітив знайому ОСОБА_8 , яка розмовляла з хлопцем. Він підійшов до них. Потерпілий пішов в магазин купити спиртне, а він залишився з дівчиною. Потерпілий, коли повернувся, вдарив його ззаду в спину. Потім між ними почалася бійка. Він подужав потерпілого. Потерпілий хотів подзвонити своїм друзям, щоб вони приїхали і його побили, тому він забрав телефон у потерпілого з штанів. Потім його співмешканка здала цей телефон у ломбард.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Відповідно до ППВСУ №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під грабежем, за статтею 186 КК України, слід розуміти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Це означає, що ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим в присутності потерпілого, в умовах воєнного стану. За цією ознакою воно є відкритим, та визначається як грабіж. Викрадання цього майна здійснювалось усупереч волі потерпілого, але незважаючи на це, ОСОБА_4 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. Унаслідок цих діянь, він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий такої можливості був позбавлений. Таким чином, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, є закінченим. ОСОБА_4 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення грабежу. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає його щире каяття та те, що своїми послідовними показами сприяв судовому слідству.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що він раніше не судимий. ОСОБА_4 не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів не має. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем. За місцем проживання зарекомендував себе з посередньої сторони. Порушень громадського порядку не допускав. При проведенні перевірки через інформаційну базу «АРМОР» Бориспільський РУП ГУНП в Київській області обвинувачений не притягувався до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено на суму 3461 грн.

Однак ОСОБА_5 11.02.2023 до суду надав заяву у якій просить цивільний позов залишити без розгляду, оскільки матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі. Претензій до обвинуваченого будь якого характеру немає.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України.

При призначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, суд виходить з наступного.

За змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

У відповідності до ч. 3 ст. 65 КК підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Згідно ч. 2 даної статті на цих же підставах, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Кримінальне правопорушення скоєне ним суспільно небезпечним способом, проте тяжкі наслідки відсутні.

Таким чином, законодавець дав право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винного, призначити більш м`яке покарання.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням встановлених судом даних про особу винного, який є чоловіком молодого віку, та відношення його до скоєного, який повністю та беззаперечно визнав себе винним у вчинення даного злочину, думки та позиції потерпілого, якому повністю обвинуваченим відшкодовано матеріальні збитки, вибачився перед потерпілим, у зв`язку з цим потерпілий просить не позбавляти обвинуваченого волі, так як він його пробачив, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_4 допустимо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, Суд враховує, правові позиції учасників судового процесу, приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

На думку суду, дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та особу обвинуваченого, а також встановлені судом обставини в порядку ст. 69 КК України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання відсутні.

Цивільний позов у справі залишити без розгляду.

Крім того, з обвинуваченого, на користь держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 240 гривень 00 копійок.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2022 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64», скасувати.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 69, ст. 75-76, ч. 4 ст. 186 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 заявлений до ОСОБА_4 , про стягнення 3461 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України - 240 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2022 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5 4/64», скасувати.

Речовий доказ в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а сааме: чек № НОМЕР_1 в якому зазначено ПТ «Найкращий ломбард «Богдан Ю.М. і компанія» Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 73, на суму 1 000 грн; договір 1,2 № від 05.09.2022 13:59:57, на якому зазначені умови договору, мокра печатка, та підписи кредитодавця ОСОБА_9 . Позичальник ОСОБА_7 , зазначено предмет, а саме смартфон ХІАОМІ redmi note 5 4/64, НОМЕР_2 , чеки було поміщено до паперового конверту визнати документом в кримінальному провадженні № 0001094 та чек № 9649 в якому зазначено ПТ «Найкращий ломбард «Богдан Ю.М. і компанія» Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 73, на суму 1 000 грн; договір 1,2 № від 05.09.2022 13:59:57, на якому зазначені умови договору, мокра печатка та підписи кредитодавця ОСОБА_9 . Позичальник ОСОБА_7 , зазначено предмет, а саме смартфон ХІАОМІ redmi note 5 4/64, НОМЕР_2 , чеки було поміщено до паперового конверту та нанесено пояснювальні надписи зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001094, залишити при кримінальному провадженні.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1