Справа № 206/3337/22
Провадження № 1-в/206/268/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

особи стосовно, якої вирішується питання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2022 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із письмовою заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 .

Представник заявника, ОСОБА_5 у судовому засіданні просили задовольнити заяву

Прокурор не заперечував у судовому засіданні проти задоволення письмової заяви.

Захисник-адвокат вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Згідно ч.1ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 09 липня 2012 року відносно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру та визначені для подальшого застосування примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню з посиленим нагядом.

У висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.10.2022 року вказано, що за час перебування у лікарні, внаслідок проведеного лікування та реабілітаційних заходів, психічний стан ОСОБА_5 покращився та залишається стабільним. Емоційні прояви стали впорядкованим диференційованими. Поведінка більш організована. Порушень режиму не відмічалося. Конфліктні ситуації не провокував та не залучався. Агресивні та ауто агресивні тенденції відсутні. Закріплені примітивні моделі соціально-адаптованої поведінки. Сформоване критичне ставлення до власного психічного стану та розуміння необхідності лікування. Достатньо критично оцінює скоєне правопорушення, виявляє жаль з приводу скоєного, виявляє розуміння протиправності скоєного в міру інтелектуальних можливостей. В клінічний картині залишається прояви інтелектуально-мнестичного зниження бідність словникового запасу, поверхневість суджень, конкретність мислення. Дещо покращені показники уваги, жвавість процесів мислення. На момент огляду комісією лікарів-психіатрів соціальної небезпеки не становить. Застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом не потребує. У зв`язку з відсутністю соціальної небезпеки з боку пацієнта, зниження адаптаційних здібностей (має 2 групу інвалідності), невисокими соціальними навичками, втратою, у зв`язку з війною місця для проживання, відсутності рідних, які б могли прийняти участь у подальшій долі пацієнта та власним бажанням пацієнта рекомендовано припинити застосування примусових заходів медичного характеру з подальшим направленням пацієнта до будинку-інтернату.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що письмова заява Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної радипро зміну примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.ст.372,503, 512-514 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Письмову заяву представника комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» стосовно ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1