Справа № 308/1333/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000099, внесеному в ЄРДР 01.07.2022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області капітан юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000099, внесеному в ЄРДР 01.07.2022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що, кримінальне провадження № 0000099 зареєстровано 01.07.2022 слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області на підставі рапорту про вчинення кримінального правопорушення 1-го відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області.

Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.07.2022 за № 0000099, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Слідчий зазначає, що як слідує з матеріалів кримінального провадження, користувачем ОСОБА_5 у період з 17 березня по 9 квітня 2022 року на особистій сторінці мережі соціальної мережі «Однокласники»:

https://m.ok.ru/dk?st.cmd=friendMain&st.friendId=02&_prevCmd=userAllSearch&tkn=2452&_cl.id=689&_clickLog=%5B%7B%22target%22%3A%22CLICKABLE_AREA%22%7D%2C%7B%22searchString%22%3A%22юрій%20щерецький%22%2C%22ui_card%22%3A%22USER_CARD%22%2C%22searchLocation%22%3A%22GLOBAL_SEARCH_ALL%22%2C%22searchPosition%22%3A%220%22%2C%22searchEntityId%22%3A%8802%22%2C%22searchActionEntity%22%3A%22USER%22%7D%5D. було поширено ряд публікацій, які спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікації її учасників.

У клопотанні вказано на те, що зокрема 09.04.2022 вищевказаний користувач на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поділився відео, тим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу відео публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ? ( ОСОБА_6 ), яка знаходиться за гіперпосиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 користувач під ніком « ОСОБА_5 » на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поставив відмітку «Класс», чим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу публікацію користувача під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка знаходиться за гіперпосиланням : ІНФОРМАЦІЯ_5

ІНФОРМАЦІЯ_6 користувач під ніком « ОСОБА_5 » на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поставив відмітку «Класс», чим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу публікацію, яка знаходиться за гіперпосиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 користувач під ніком « ОСОБА_5 » на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поставив відмітку «Класс», чим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу публікацію з групи під назвою « ОСОБА_7 », яка знаходиться за гіперпосиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 користувач під ніком « ОСОБА_5 » на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поставив відмітку «Класс», чим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу публікацію користувача під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 », яка знаходиться за гіперпосиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 користувач під ніком « ОСОБА_5 » на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Однокласники», поставив відмітку «Класс», чим самим розмістив у себе на сторінці для загального доступу публікацію користувача під назвою ( ОСОБА_8 », яка знаходиться за гіперпосиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_12 » на телеграмм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_13 » розміщене звернення лідера Закарпатських русинів до президента росії ОСОБА_9 .

У клопотанні вказано на те, що за результатами моніторингу та аналізу дописів, поширюваних користувачем « ОСОБА_5 », встановлено, що остання є завзятим прихильником ідей «руського миру», у який власними публікаціями виправдовує та заперечує військову агресію РФ проти України, а оголошену війну називає «українським проектом» США, яка таким чином намагається «поставити на місце» РФ, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікацію її учасників.

Як зазначає слідчий, згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/128-ПЧ від 26.01.2023 року, вищенаведених публікаціях, поширених користувачем « ОСОБА_5 » встановлено наявність публічного виправдовування збройної агресії РФ проти України та наявність публічного заперечення збройної агресії РФ проти України.

Крім того, як вказано у клопотанні, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаний профіль створив громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , уродженець Закарпатської області Воловецького району с. Лази код ДРФО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Воловецьким РВ УМВС в Закарпатській області від 12.06.2001, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчий зазначає, що 27.01.2023 року в ході огляду предмету, телефону марки OPPO моделі A9 2020 (ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), належного та добровільно наданого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 було встановлено, що з вказаного пристрою здійснювався вхід до сторінки мережі «Однокласники», з якої було здійснено публікації, які містять публічне виправдовування збройної агресії РФ проти України публічне заперечення збройної агресії РФ проти України.

При цьому слідчий вказує на те, що 27.01.2023 року перераховані вище предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на ч. 1 ст.. 98, ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України.

При цьому у клопотанні вказано на те,що у даному випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є збереження речових доказів, а підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, є наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий зазначає, що крім цього, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених речей третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, керуючись ст.ст. 36, 131, 132, 167, 168, 170, 171- слідчий просить слідчого накласти арешт на телефон марки OPPO моделі A9 2020 (ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав заяву в якій просить клопотання розглядати без його участі, задоволити клопотання в повному обсязі. Окрім того, просив долучити до матеріалів клопотання копію повідомлення ОСОБА_10 , про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушенян передбаченого ч.2 ст. 436-2КК України.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження № 0000099 зареєстровано 01.07.2022 слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області на підставі рапорту про вчинення кримінального правопорушення 1-го відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області.

Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.07.2022 за № 0000099, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Згідно матеріалів клопотання: 27.01.2023 року в ході огляду предмету, телефону марки OPPO моделі A9 2020 (ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), належного та добровільно наданого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 було встановлено, що з вказаного пристрою здійснювався вхід до сторінки мережі «Однокласники», з якої було здійснено публікації, які містять публічне виправдовування збройної агресії РФ проти України публічне заперечення збройної агресії РФ проти України.

27.01.2023 року перераховані вище предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

27.01.2023 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 повідомлено про підозру у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, глорифікації її учасників, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Слід вказати на те, що відповідно до заяви від 27.01.2023 ОСОБА_10 (копія якої міститься в матеріалах клопотання) він добровільно надав згоду на належного йому мобільного телефону OPPO моделі A9 2020 та його вилучення для проведення слідчої дії.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучений телефон може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, вилучений в ході огляду телефон, на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що у разі не накладення на нього арешту на вилучений телефон, може бути приховано інформацію яку він містить, його може бути передано, пошкоджено або знищено володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема як порушення права особи на захист. Докази, передбачені цією статтею повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду (ч. 4 ст. 87 КПК).

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

При цьому, слідчий суддя вважає, що вилучений вході огляду мобільний телефон може бути предметом експертних досліджень. Таким чином, в разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, існує ризик втрати речових доказів, а відтак необхідно забезпечити у незмінному стані збереження речового доказу, та подальшого безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна для забезпечення організації проведення експертиз.

Окрім того, слідчий суддя враховує і добровільність згоди власника на проведення огляду вказаного мобільного телефону.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу огляду телефону в ході якого такий було вилучено, проведено 27.01.2023, клопотання про арешт майна до слідчого судді надійшло - 31.01.2023. При цьому слід зазначити, що клопотання надійшло до суду поштовим зв`язком, а згідно поштового конверту прийнято до відправки у поштовому відділенні 28.01.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

При цьому слід зазначити, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчим суддею враховано передбачені ч.2 ст. 173 КПК України підстави та обставини.

Так, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України матеріалами клопотання доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000099, внесеному в ЄРДР 01.07.2022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на телефон марки OPPO моделі A9 2020 (ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1