Справа№ 953/817/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 від 24.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, працює на посаді інженера І категорії в Державному науково виробничому підприємстві «Об`єднання комунар», зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 серпня 2022 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» замовила у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, після чого забрала посилку з наркотичною речовиною у відділенні Нової пошти №41 за адресою: м.Харків, вул.Матюшенка, 7-Б, тим самим незаконно придбала вищевказану психотропну речовину, яку почала незаконно зберігати при собі у власній сумці з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками поліції, які 23.08.2022 в період часу з 14 години 44 хвилин по 15 годин 07 хвилин, в ході огляду місця події ділянки місцевості поблизу адреси: м.Харків, вул.Матюшенка, буд.3-А, виявили та вилучили у ОСОБА_4 зіп-пакет з речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 7,2467 г, яка згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 7,2467 грам, що є великим розміром (від 1,5г до 15,0г) таблиця 2, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, яку ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного придбання та зберігання психотропних речовин, бажаючи цього, незаконно придбала та зберігала при собі з метою особистого використання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбала та зберігала без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів».

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах, ОСОБА_4 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, в повному обсязі, щиро розкаялася. Надала суду показання про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, а саме зазначила, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та постійними обстрілами міста Харкова, вона разом з дитиною переїхала до міста Чернівці, де проживала у хостелі та познайомилась з особами, які їй запропонували попробувати наркотичну речовину PVP. Після повернення до міста Харкова, приблизно 23.08.2022, вона точний час не пам`ятає, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» замовила у сторонньої особи психотропну речовину, а саме PVP, для особистого вживання, без мети збуту. 23.08.2022, приблизно о 14-00 годині, вона забрала посилку з наркотичною речовиною PVP у відділенні Нової пошти №41 за адресою: м. Харків, вул.Матюшенка, яку положила до себе у сумку. Після того, як вона вийшла із відділення Нової пошти, до неї підійшли працівники поліції та запитали, чи міститься у її речах заборонені речі, на що вона повідомила про наявність в її сумці наркотичної речовини PVP. В подальшому, працівниками поліції було запрошено понятих у присутності яких у неї було вилучено наркотичну речовину PVP. Працівники поліції її не затримували.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Обвинувачена ОСОБА_4 та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч.3 ст.349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставин справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , передбачене ч.2 ст.309 КК України, є нетяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона: має зареєстроване місце проживання; незаміжня, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатних осіб на утриманні не має; працює на посаді інженера І категорії в Державному науково виробничому підприємстві «Об`єднання комунар»; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно даних довідки КНП " Міський психоневрологічний диспансер №3" №6588 від 28.10.2022,одноразово 04.09.2020 була оглянута лікарем-психіатром " МПНД №3", в 2020 перебувала на лікуванні в "ОКПЛ №3", діагноз: біполярний афективний розлад; раніше не судима.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №318 від 21.12.2022 ОСОБА_4 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними . У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При встановлені обставин, що попом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно ст.66 КК України, суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками кримінального провадження, що обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в повному обсязі та щиро кається. Вказані обставини підтверджуються показаннями обвинуваченої ОСОБА_4 , які надані в судовому засіданні 06.02.2023.

З огляду на зазначене, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її вік, стан здоров`я та поведінку до вчиненого злочину, характеристику, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням вимог ч.3 ст.61 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.309 КК України та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст.75 КК України з іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, але в умовах контролю за її поведінкою під час іспитового строку.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06.02.2023.

Згідно з п.1, п.2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме: полімерний пакет з речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 7.2467 грам, який переданий на зберігання Харківському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Харківській області, відповідно до квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №5979 знищити

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1510 ( одна тисяча п"ятсот десять) грн. 24 коп. витрати на залучення експерта за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи від 13.09.2022 №СЕ-19-22/30025 НЗПРАП.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили

після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1