печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явився,

слідчого, прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову Слідчого Другого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 22.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову Слідчого Другого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 (далі - слідчий ДБР, ОСОБА_4 ) від 22.03.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим в м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, які внесені до ЄРДР на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 10.12.2018 року. 09.04.2019 року через адміністрацію ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 отримана постанова слідчого від 22.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим, оскільки особа, яка подала скаргу, є засудженим. Останній вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки йому завдано моральну шкоду.

В судове засідання ОСОБА_3 не доставлений та не відбувся із ним зв`язок по відеоконференції.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, про день, час, місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки неявка слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу, та слідчого або прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Згідно із ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

22.03.2019 року Постановою слідчого Другого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно із ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, в обґрунтування постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим слідчий зазначає, що на даний період досудового розслідування, відсутні достатні підстави та докази, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 будь-якої моральної шкоди кримінальним правопорушенням.

Будь-яких доказів в обґрунтування заподіяння ОСОБА_3 шкоди останнім не надано.

Постанова слідчого містить зазначених мотивів з посиланням на норми чинного КПК України, отже, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відтак, слідчий суддя вважає, що правові підстави для скасування постанови відсутні.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову Слідчого Другого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 22.03.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 8, 22, 40, 110, 303, 304, 306, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Слідчого Другого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 22.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.12.2018 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1