Справа № 947/1601/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000042 від 25.06.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше серпня 2020 року, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник прямий умисел направлений на придбання, шляхом обману, права власності на чужу земельну ділянку площею 0,3527 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, невстановлена особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше серпня 2020 року, перебуваючи у межах м. Одеси, підшукала та залучила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомила план вчинення злочину щодо заволодіння правом власності на земельну ділянку площею 0,3527 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
В свою чергу ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, але не пізніше серпня 2020 року, погодився на запропоновані невстановленою особою умови придбання права власності на земельну ділянку та надав згоду на свою участь у вчиненні кримінальних правопорушень.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу на придбання права на чуже майно, невстановлена особа, підшукала мале приватне підприємство «Картас» (надалі МПП «КАРТАС»), в особі директора ОСОБА_7 , якій запропонувала продати належне їй підприємство за грошову винагороду.
Будучі необізнаною з дійсними намірами невстановленої особи ОСОБА_7 надала свою згоду на продаж належного їй малого приватного підприємства «Картас».
Надалі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою придбання права на чуже майно, з корисливих мотивів, 18.08.2020 року, перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, в ході проведення Загальних зборів учасників малого приватного підприємства «Картас», , обраний директором вказаного підприємства з часткою у Статутному капіталі у розмірі 99%, залишивши 1% - за ОСОБА_7 , про що складено протокол Загальних зборів учасників № 2/2020 від 18.08.2020 року.
Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, у період часу з 18.08.2020 року по 20.08.2022 року, більш точний час не встановлено, на виконання раніше досягнутої угоди з ОСОБА_7 , передала останній 700 доларів США у якості плати за придбане підприємство.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на придбання права власності на чуже майно, невстановлена особа, діючи умисно, з корисливими мотивів, у достеменно невстановлений в ході досудового слідства час, однак не пізніше 21.09.2021 року, перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виготовила завідомо підроблені офіційні документи, а саме: рішення Одеського міського суду Приморського району № 2-1442/90 від 16 травня 1996 року та державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД № 086602 від 15.08.1996 року виданий Одеською міською Радою народних депутатів з метою їх подальшого використання для придбання права власності на земельну ділянку площею 0,3527га, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_4 , з метою розроблення ТОВ «Адвайс Сервіс» в особі директора ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,3527га, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою придбання права власності на чуже майно, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, 21.09.2021 року, перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, за невстановлених обставин подав директору ТОВ «Адвайс Сервіс» ОСОБА_8 , завідомо підроблені документи, а саме: рішення Одеського міського суду Приморського району № 2-1442/90 від 16 травня 1996 року та державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД № 086602 від 15.08.1996 виданий Одеською міською Радою народних депутатів.
На підставі отриманих документів директором ТОВ «Адвайс Сервіс» ОСОБА_8 , у період часу з 21.09.2021 року по 05.10.2021 року здійснено розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,3527га, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яку директором ТОВ «Адвайс Сервіс» ОСОБА_8 , 05.10.2021 року передано до відділу у м. Броварах Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області для реєстрації та присвоєння кадастрового номеру.
У свою чергу, державний кадастровий реєстратор відділу у м. Броварах Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_9 , який не був обізнаний про підроблення отриманих документів, 13.10.2021 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв рішення про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3527га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:014:0003.
В подальшому ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, реалізовуючи свій прямий умисел на придбання права власності на чужу земельну ділянку, площею 0,3527га, кадастровий номер :04:014:0003, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 18.11.2021 року, приблизно о 16:46 годині, подав начальнику відділу Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_10 , за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селище міського типу Овідіополь, вул. Тараса Шевченка, 169, каб. 105, заяву № 49224697 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, разом із наступними оригіналами документів, а саме: паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_4 , протокол загальних зборів малого приватного підриємства «Картас» № 2/2020 від 18.08.2020 року, витяг з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 01.10.2021 року та завідомо підроблений офіційний документ - державний акт на право приватної власності на землю №IV ОД № 086602 від 15.06.1996 року.
Цього ж дня, начальник відділу Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_10 , не розуміючи факт підробки отриманих документів, перебуваючи в адміністративній будівлі Овідіопольської селищної ради, за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Овідіополь, вул. Тараса Шевченка, 169, зробивши копії з оригіналів отриманих документів, передала державному реєстратору Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_11 , для розгляду та прийняття рішення згідно діючого законодавства, наступні документи: оригінал заяви ОСОБА_4 № 49224697 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та копії паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_4 , протоколу загальних зборів малого приватного підприємства «Картас» № 2/2020 від 18.08.2020 року, державного акту №IV ОД № 086602 від 15.06.1996 року, витягу з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 01.10.2021 року.
На підставі отриманих документів, державний реєстратор Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_11 , не розуміючи факт підробки отриманих документів, 22.11.2021 року, приблизно о 09:20 годині, перебуваючи в адміністративній будівлі Овідіопольської селищної ради, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селище міського типу Овідіополь, вул. Тараса Шевченка, 169, розглянувши заяву ОСОБА_4 № 49224697 від 18.11.2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняла рішення № 61737481 від 22.11.2021 року про реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,3527га, кадастровий номер :04:014:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за малим приватним підприємством «Картас», .
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на земельну ділянку площею 0,3527га, кадастровий номер :04:014:0003, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, із використанням завідомо підроблених офіційних документів, а саме: рішення Одеського міського суду Приморського району № 2-1442/90 від 16 травня 1996 року, державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД № 086602 від 15.08.1996 року виданого Одеською міською Радою народних депутатів, придбав право власності за малим приватним підприємством «Картас» на зазначену земельну ділянку, яка належить Одеській міській раді, вартістю станом на 18.11.2021 року, - 27 196 910,74 гривень (двадцять сім мільйонів сто дев`яносто шість тисяч дев`ятсот десять гривень, 74 копійки), що є особливо великим розміром, чим спричинив Одеській міській раді майнову шкоду на зазначену суму.
За викладених обставин, ОСОБА_4 стороною обвинувачення підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах; та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками використання завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Щодо розміру застави посилався на значні збитки завдані вчиненими кримінальними правопорушеннями.
Захисник підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та свою провину визнає. Просила обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний, підтримуючи думку захисника, просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 27.10.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: повідомленням про вчинення злочину від 25.06.2022 року, протоколами допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , висновком судової оціночно-земельної експертизи, висновком судової почеркознавчої експертизи, протоколом обшуку, протоколами проведених тимчасового доступу до речей і документів та іншими доказами, які в сукупності підтверджують обставини вчинення кримінальних правопорушень та відповідають критерію належності та допустимості.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює та не має постійного місця проживання, що обґрунтовує ризик можливого його переховування від органу досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що органом досудового розслідування встановлюються обставини імовірного вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано те, яким чином підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Отже, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана), складає від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі шістсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 488 600 грн. посилаючись на те, що через злочинні дії підозрюваного державному бюджету були заподіяні значні збитки.
Проте, слідчий суддя з огляду на майновий стан підозрюваного, який не має офіційного доходу та постійного місця проживання, прийшов до висновку, щозастава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, що становить триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000042 від 25.06.2021 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 25.12.2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 25.12.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду;
3. утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1