справа № 619/779/23
провадження № 1-в/619/10/23
Ухвала

Іменем України

08 лютого 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До суду надійшло подання Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2020, яким останнього було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. У обґрунтування клопотання зазначено, що вирок набрав законної сили 17.07.2020 та ОСОБА_3 поставлений на облік у Харківському РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області 31.08.2020. Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Засуджений був повідомлений належним чином. Станом на 31.01.2023 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу, дворічний строк давності виконання вироку минув 17.07.2022 року, при цьому перебіг давності виконання обвинувального вироку не зупинявся.

Прокурор подання підтримує, про що надала відповідну заяву.

У судове засідання представник Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не з`явився, надавши заяву про розгляд подання за відсутності представника.

У судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що судом не визнавалася обов`язковою явка засудженого ОСОБА_3 та представника Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, суд вважає можливим розглянути клопотання без їх участі.

Перевіривши матеріали особової справи № 18/2020, враховуючи думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом.

За змістом ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом установлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ «Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», затвердженого наказом МЮУ 27.04.2018 № 1301/5, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 року набрав законної сили 17.07.2020.

Із матеріалів особової справи № 18/2020 засудженого ОСОБА_3 убачається, що станом на 31.01.2023 засудженим призначене вироком суду покарання не виконано.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 у задоволенні подання начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі ОСОБА_3 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.07.2022 у задоволенні подання начальника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_3 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 - відмовлено.

Суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях засудженого ухилення від виконання вироку суду, виходить з такого.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу відповідно до частини 1 статті 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Наявність лише факту невиконання засудженим штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Отже єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015 року.

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Разом з тим, відомості щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали справи не містять та суду не надано.

З огляду на те, що в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, у суду відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 з моменту ухвалення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи, що засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1