ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/726/23 Справа № 202/4078/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, пенсіонерки, інваліда ІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч.2 ст.307 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого групи слідчих СУ слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 та обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 15:45 години 04.03.2023 року.

Одночасно підозрюваній ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваною ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на неї будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_7 строком до 04.05.2023 року, який починається з моменту внесення застави.

Цим же рішенням слідчого судді залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про незаконне затримання.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона, діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, в порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 04.02.2023 року, через мережу інтернет та через доставку «Нова пошта» придбала інгредієнти для виготовлення психотропної речовини «метамфітамін».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 в період з 04.02.2023 року до 04.03.2023 року, у денний час доби, точного часу не встановлено, маючи корисливий мотив, умисно, незаконно, приходила до приміщення квартири (кухні), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , котру їй добровільно надав ОСОБА_10 , та з принесеним з собою посудом та інгредієнтами незаконного виготовляла психотропну речовину «метамфетамін» з метою збуту у невстановленій кількості шляхом термічної обробки із додаванням соляної кислоти, медичних пігулок та інших складових.

04.03.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції у приміщені кухні, на столі виявлено та вилучено колбу з залишками рідини, в котрій ОСОБА_7 незаконно виготовляла останній раз 04.03.2023 року, в період з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., психотропну речовину «метамфітамін» та пляшки з інгредієнтами.

04.03.2023 року, о 15 год. 45 хв., ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Під час особистого обшуку у ОСОБА_7 у кишені правої спортивної кофти в пачці з під цигарок «Parlament» виявлено та вилучено три сліп пакети з порошкоподібною речовиною, в котрій міститься метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну становить 0,0813 г., тим самим ОСОБА_7 незаконно виготовила, зберігала з метою збуту психотропну речовину метамфетамін.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч. 2 ст. 307 КК України.

04.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч. 2 ст. 307 КК України.

04.03.2023 о 15-45 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК та 05.03.2023 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч. 2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю.

Вказує на відсутність існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК. В обґрунтування зазначає, що підозрювана ОСОБА_7 не буде переховуватися від суду, оскільки її попередня поведінка говорить про інше. Крім того, підозрювана не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального, так як всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Окрім того, підозрювана не має наміру впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а протилежному стороною обвинувачення доказів надано не було.

Водночас зазначає, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2022 року по справі №202/664/21 ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у розмірі 208 000,00 грн, яка була нею внесена. Також на даний час у відношенні ОСОБА_7 в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, в межах якого відносно неї не було обрано жодного запобіжного заходу. Тобто, підозрювана ОСОБА_7 вже вважається такою, до якої обрано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на неї певних обов`язків.

При цьому, звертає увагу, що ОСОБА_7 свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, від суду не ховається, вчасно прибуває у судові засідання, за межі міста не виїжджає, постійно мешкає за однією адресою, зі свідками у вказаних справах стосовно їх показань не спілкується.

Таким чином, з урахуванням практики ЄСПЛ, сторона захисту вважає, що оскільки протягом вказаних вище кримінальних правопорушень ОСОБА_7 в повній мірі виконує покладені на неї процесуальні обов`язки та перебуває не пенсії, то існує можливість зменшення розміру застави як запобіжного заходу до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, зазначає, що під час судового розгляду прокурором не доведено недостатності застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених, п.8, п.9 ч.5 ст.194 КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваної на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, та санкції ч.1 ст.317 та ч.2 ст.307 КК, за якими їй повідомлено про підозру, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років та на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі.

Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у зв`язку із чим, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.

Про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, вказує той факт, що інкриміновані їй кримінальні правопорушення вона вчинила в той час, коли на розгляді в судах перебувають відносно неї обвинувальні акти за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваної ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Водночас, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про не недоведеність прокурором існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, оскільки як вбачається із змісту поданого клопотання існування такого ризику, як то знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим заявлено, а слідчим суддею встановлено не було.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у цих злочинах, та відомості про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, зокрема, її вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваної, майновий стан, яка є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи, але згідно виписки з медичної карти за 21.09.2022 рік від лікування відмовляється, раніше не судима, відносно якої в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська і Кіровському районному суді м. Дніпропетровська знаходяться обвинувальні акти щодо вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі цілодобовий домашній арешт, на чому наполягає сторону захисту, не забезпечать її належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

У той же час, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.177,178 та ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн., оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання та обставини злочину, в якому вона підозрюється, а також вважає такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У свою чергу стороною захисту суду не надано переконливих доказів необхідності зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави для підозрюваної ОСОБА_7 .

Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,та визначенням відповідного розміру застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_7 підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 15:45 години 04.03.2023 року, та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4