Справа №592/4261/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/40/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/4261/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2022 про застосування запобіжного заходу у виді застави,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки діяння, яке інкримінується його підзахисному невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 364-1 КК як тяжкий злочин, що в свою чергу вплинуло на визначення слідчим суддею розміру застави в порушення вимог ч. 5 ст. 182 КК, а також вручення підозри поза межами, передбаченими ст. 219 КПК. Його підзахисний одружений, має на утриманні троє дітей, позитивно характеризується за місцем роботи, займає керівну відповідальну посаду, а існування ризику переховування від органу досудового розслідування, суду нівелюється з огляду на санкцію ч. 2 ст. 364-1 КК, яка діяла на момент його вчинення.

11.07.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави в розмірі 2 500 000 грн, погодженого з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_9 , звернувся ст. слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 , займаючи посаду генерального директора ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе», зловживаючи повноваженнями, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, в порушення ч. 6 ст. 15 ЗУ «Про оздоровлення та відпочинок дітей», 15.04.2013 уклав іпотечний договір № 150413-1 з ПАТ «Банк кредит Дніпро», предметом якого є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Піщанська, буд. 72-1 і на момент укладення договору використовувалося відокремленим підрозділом «Оздоровчий дитячий центр «Чайка» АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе», право власності на яке, 02.02.2021 на підставі заяви АТ «Банк кредит Дніпро» було зареєстровано за останнім на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», внаслідок чого спричинив ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе» майнову шкоду на загальну суму 25 471 900 грн.

31.03.2021 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, а 08.07.2022 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК, існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти яким без застосування запобіжного заходу неможливо, ст. слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді застави в розмірі 2 500 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2022 клопотання слідчого задоволено частково і до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, є доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти якому можливо шляхом застосування застави у максимальному розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_11 надійшло письмове клопотання погоджене з підозрюваним ОСОБА_8 про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, а прокурор ОСОБА_9 також просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутності сторін кримінального, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого та частково його задовольнивши, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, існування ризику можливого переховування від органу досудового розслідування, суду, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88).

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів правильно встановив, що зазначені в клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які наведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КУпАП.

Має місце і заявлений у клопотанні слідчого ризик того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому на час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Разом з тим, заявлений слідчим в клопотанні ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя цілком обґрунтовано визнав недоведеним, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що з моменту вчинення інкримінованого правопорушення, тобто впродовж тривалого часу ОСОБА_8 вчиняв будь-які дії з метою незаконного впливу на свідків, потерпілого в цьому кримінальному провадженні.

Твердження захисника про те, що його підзахисний одружений, має на утриманні трьох дітей, позитивно характеризується за місцем роботи, займає керівну добре оплачувану посаду, що нівелює встановлений слідчим суддею ризик з огляду на санкцію ч. 2 ст. 364-1 КК, хоча і мають місце, але повинні враховуватись разом з іншими обставинами кримінального провадження у їх сукупності і не є тими, обставинами, що виключають застосування запобіжного заходу.

До того ж, слідчий суддя, урахувавши усі фактичні обставини провадження, дійшов висновку, що даний ризик є мінімальним, запобігти якому можливо шляхом застосування запобіжного заходу у виді застави в меншому розмірі, ніж про це просив орган досудового розслідування в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_11 про те, що санкція ч. 2 ст. 364-1 КК в редакції, яка діяла на момент пред`явлення підозри його підзахисному зазнала пом`якшення та поліпшує становище останнього, що в свою чергу вплинуло на правильність визначення слідчим суддею ступеня тяжкості вчиненого злочину та в подальшому розміру застави, вручення підозри поза межами строків, передбаченими ст. 219 КПК, то колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, в тому числі, часу вчинення кримінального правопорушення, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення і який саме закон про кримінальну відповідальність підлягає застосуванню, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2022 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу слідчого судді - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4