Справа № 214/3597/21
1-кп/214/362/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 22 січня 2021 року під №0000083, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, маючого базову загальну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 вересня 2002 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі;

- 24 квітня 2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 19 червня 2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки;

- 18 червня 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 06 червня 2014 року на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївського області від 29.05.2014 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 10 днів;

- 19 жовтня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 17 червня 2021 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, вирок якого залишений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.10.2021 року без змін,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 18 квітня 2019 року у післяобідній час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали спиртні напої, надалі у вечірній час доби цього ж дня до них прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими останні продовжили вживати спиртні напої, через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вийшли до іншої кімнати, де у них стався словесний конфлікт, після чого ОСОБА_5 , прийшовши на крики ОСОБА_10 у приміщення кімнати, в якій знаходились останні, підійшовши до ОСОБА_9 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , керуючись умислом на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, знаходячись у приміщенні зали квартири АДРЕСА_2 , завдав ОСОБА_9 одного удару лівою рукою у праву частину щелепи, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи праворуч, які згідно висновку експерта №831 від 20.05.2019 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не вчинить такого в подальшому.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив наступні докази: показання обвинуваченого та письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, впевнившись при цьому у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, письмовими матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, установлено, що останній раніше судимий, за місцем свого проживання характеризується задовільно, під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває (а. с. 92-96).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається рецидив кримінальних правопорушень.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість його наслідків, його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Оскільки обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2021 року, а отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, менш суворого, призначеного цим вироком.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2021 року, менш суворого, призначеного цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 17 червня 2021 року, зарахувавши йому у строк покарання попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 13 червня 2018 року по 02 серпня 2018 року та з 29 листопада 2019 року по 16 червня 2021 року, а також у зв`язку із призначенням покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення за період з 26 травня 2016 року по 11 вересня 2017 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, речові докази носій відеоінформації з бодікамер патрульних поліцейських зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .