Справа № 627/722/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000568 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Фрунзівка, Фрунзівський район, Одеська область, українки, громадянки України, іденифікаційний номер: НОМЕР_1 , маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні неповінолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.08.2022 року близько 12 години, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за нею ніхто не спостерігає, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння з дозволу потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , та допомагаючи останньому по господарству, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону марки «TECNO» моделі « РОР 5 (BD2р) 32/2 Gb», що належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартістю 3164 грн. 00 коп.

Після викрадення ОСОБА_4 з місця злочину зникла, а викраденім розпорядилася на власний розсуд, внаслідок чого ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/11733-ТВ від 20.09.2022 року на суму 3164 грн. 00 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та в скоєному щиро розкаялася.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, але мається від нього заява про розгляд справи за його відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченої не має, оскільки збитки йому відшкодовані. Прохав обіинувачену суворо не карати.
Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілого.
Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме:
-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та особу обвинуваченої, яка не працює, не заміжня, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується формально, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не судима, враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного, яка свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та щиро каялася, відомості про особу обвинуваченої, відсутність претензій з боку потерпілого, оскільки матеріальна шкода відшкодована повністю, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/11733-ТВ від 20.09.2022, підлягає стягненню ОСОБА_4 на користь експерта в сумі 943,90 грн.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
По справі цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 20.09.2022 №СЕ-19/121-22/11733-ТВ в розмірі 943 грн.90 коп., які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач платежу: Держава, код доходів 24060300.

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон марки TECNO POP 5, який згідно зберігальної записки знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1