Номер провадження: 11-кп/813/214/23
Справа № 499/481/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року, у кримінальному провадженні №0000002, внесеному до ЄРДР 02.01.2020 року, за обвинуваченням: ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 02.01.2020 року, тобто з дня фактичного затримання.

Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 03.01.2020 року та від 15.01.2020 року на тимчасове вилучене майно по кримінальному провадженню №0000002 від 02.01.2020 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_7 звернувлась до суду із апеляційною скаргою, зазначивши, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження висновку судово-медичної експертизи №1 від 03.02.2020 року, а також повторний допит обвинуваченої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були досліджені судом першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку дослідженим доказам. Крім того, просили дослідити нові докази, а саме допитати судово медичного експерта ОСОБА_12 та слідчого ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисників, які підтримали клопотання, думку прокурора, яка заперечувала проти його задоволення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку, коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст. 404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа № 164/1509/15?к).

Відповідно до змісту оскарженого вироку, під час судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зазначені свідки були приведені судом до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Статтею 65 КПК України визначено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно зі ст. 95 КК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Апеляційний суд констатує, що свідок під час допиту надає показання щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, які він сприймав особисто, а суд, ухвалюючи вирок, надає їм відповідну оцінку.

Проте, сторона захисту не обґрунтувала, необхідність повторного допиту вказаних свідків, а мотивація сторони захисту фактично зводиться до переоцінки цих доказів, що само по собі не є умовою і підставою для повторного дослідження доказів

Одночасно, апеляційний суд зазначає, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10 лютого 2021 року в справі №127/14811/17.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, ним були досліджені докази сторони обвинувачення в повному обсязі, в тому числі висновок судово-медичної експертизи №1 від 03.02.2020 року.

Водночас, сторона захисту звертає увагу, що у мотивувальній частині вироку судом наведено висновки вказаної експертизи, які суперечать її точному змісту.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне повторно дослідити висновок судово-медичної експертизи №1 від 03.02.2020 року у судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженого вироку місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про дослідження письмових доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів - задовольнити частково.

Дослідити повторно під час апеляційного провадження висновок судово-медичної експертизи №1 від 03.02.2020 року.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4