Справа № 463/8258/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1115/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Клопотання мотивував тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у тому, що ОСОБА_8 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 22 листопада 2022 року, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, яку зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

22 листопада 2022 року, в період часу з 10:26 год. до 13:28 год., в ході проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_8 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із трикутно-подібними таблетками блакитного та зеленого кольорів із візерунком у вигляді черепа, які відповідно до висновку експерта являються особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено МДМА, загальною масою 31,0231 грам, що становить особливо великі розміри.

ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 13 год. 30 хв. 22 листопада 2022 року, до 20 січня 2023 року.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 , з носінням електронного засобу контролю, у випадку залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити розмір застави у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Наголошує, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням КПК України, а також з порушенням прав та обов`язків підозрюваного. Розгляд справи було проведено без автоматизованого розподілу справи, та фіксації судового засідання за допомогою аудіо та відеозапису.

Окрім того, слідчим суддею не було визначено розмір застави, також зазначає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе належним чином забезпечити його процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001727 від 01 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 22 листопада 2022 року, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, яку зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

22 листопада 2022 року, в період часу з 10:26 год. до 13:28 год., в ході проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_8 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із трикутно-подібними таблетками блакитного та зеленого кольорів із візерунком у вигляді черепа, які відповідно до висновку експерта являються особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено МДМА, загальною масою 31,0231 грам, що становить особливо великі розміри.

22 листопада 2022 року ОСОБА_8 , затримано у відповідності до ст. 208 КПК України.

23 листопада 2022 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 листопада 2022 року підозрюваному ОСОБА_8 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

24 листопада 2022 року слідчий ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

24 листопада 2022 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів в цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначається, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Приймаючи до уваги вищенаведені ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, конкретні обставини провадження та наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вказаного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наведені аргументи у апеляційні скарзі адвоката ОСОБА_7 про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів знаходить безпідставними, і вважає що обраний запобіжний захід у виді взяття під варту забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 на досудовому слідстві.

Аргументи сторони захисту, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу колегії суддів.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Разом із тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя мав правові підстави не визначати розмір застави.

Доводи адвоката, що розгляд справи було проведено без автоматизованого розподілу справи, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки відповідно до п. 2.3.45 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затверджено рішенням Ради судді України № 30 від 26 листопада 2020 року, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Окрім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо: відсутня технічна можливість доступу до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями забезпечує голова суду, а за його відсутності - заступник голови суду, у порядку черговості та із забезпеченням рівномірного навантаження на суддів. У разі відсутності голови суду та його заступника розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями забезпечує найстарший за віком суддя.

Що стосується доводів сторони захисту, що судом не здійснювалася фіксація судового засідання, то такі не беруться до уваги колегії суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Як вбачається з протоколу судового засідання (а.с. 26), фіксація судового засідання за допомогою аудіо, відео запису не здійснювалася у зв`язку із відсутністю електропостачання, окрім того учасники процесу не заявляли клопотання про фіксацію судового засідання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скарга захисника слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 24 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_10