Справа № 202/5220/21
Провадження № 1-кп/202/95/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000106 від 01.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 та визнаного судом доведеним

У невстановлений дату та час, але не пізніше 18:14 години 31 березня 2021 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_9 , домовився про зустріч для проведення діалогу з раніше знайомим ОСОБА_10 , яка повинна була відбутися біля будинку №75-А по пр. Миру в м. Дніпро.

Далі, 31.03.2021 року, близько 18:14 години, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустрілись на ділянці місцевості, розташованої навпроти будинку №75-А по пр. Миру у м. Дніпро, де під час діалогу між останніми виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи у зазначеному місці та у зазначений час, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_10 , на відстані витягнутої руки, діючи умисно, наніс долонею правої руки, стиснутої в кулак, прямий удар в голову ОСОБА_10 .. Після цього ОСОБА_9 завдав розкритою долонею лівої руки боковий удар по голові ОСОБА_10 , далі ОСОБА_9 своїм лівим передпліччям обхопив шию ОСОБА_10 , тим самим, здійснив навантаження на шийний відділ хребта останнього, міцно тримаючи, наніс один удар долонею правої руки, стиснутої в кулак, в лівий бік тулуба ОСОБА_10 та відпустив останнього. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 почав хаотично рухатись, втратив свідомість та впав з висоти власного зросту, опинившись у положенні лежачи на спині обличчям догори.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 такі тілесні ушкодження: крововиливи у м`язи та зв`язків апарат шийного відділу хребта з ознаками початкової продуктивної реакції без утворення гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу), епідуральний крововилив з ознаками продуктивної тканинної реакції та з утворенням помірної кількості гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу), у шийному відділі хребта, крововиливи у оболонки шийного відділу спинного мозку, діапедезні дрібно вогнищеві крововиливи в речовині шийного відділу спинного мозку, базальний субарахноїдальний крововилив з ознаками початкової продуктивної реакції без утворення гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу) в ділянці мозку, потиличних та тім`яних часток головного мозку, кров у 4-му шлуночку головного мозку, кров`яниста рідина у бічних шлуночках головного мозку, які згідно п.2.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20:00 годині, у приміщенні КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні І.І. Мечникова» ДОР», розташованої за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, буд. 14, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер.

Стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_9 : ч.2 ст. 121 КК України

Показання обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_10 був знайомий та допомагав йому щодо працевлаштування, але останній відмовився і у нього виникли проблеми, які треба було вирішити з Кравченком, для вирішення цієї проблеми 31.03.2021 року йому зателефонував ОСОБА_10 і вони домовились про зустріч, коли зустрілись між ними відбувся конфлікт в ході якого він взяв ОСОБА_10 за шию та утримував деякий час, при цьому ніяких ударів він йому не наносив, після чого відпустив та ОСОБА_10 деякий трохи втратив рівновагу і обперся об стовп, після чого впав на землю. Також ОСОБА_9 додав, що перед тим як впасти ОСОБА_10 щось говорив, однак він нічого не розібрав, додавши, що разом з ним на зустріч приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими він зустрівся випадково.

Показання потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що її син звернувся до ОСОБА_9 за допомогою, щоб той допоміг йому з кимось розібратися. Після цього ОСОБА_9 почав вимагати гроші за надану послугу, виказував погрози ОСОБА_10 та членам його родини. 31.03.2021 року її син зустрівся з товаришем ОСОБА_9 , вони випили пива та зателефонували останньому. Про події того вечора їй відомо від лікарів медичної допомоги та від сина у лікарні, який сказав, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_9 ..

Показання свідків.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що вони приїхали разом з дочкою до відділення «Нова пошта», та вона бачила, як під`їхав темний автомобіль, з якого вийшли чотири чоловіка, які відійшли у бік та про щось розмовляли, махали руками. Потім один з цих чоловіків відійшов, обійняв стовп, після чого впав. Інший чоловік зламав палку і торкав лежачого. Свідок не була очевидцем самої бійки, бачила тільки рух головою одного з цих чоловіків. Всі вони були в темному одязі.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона була свідком нападу на людину. Вона бачила, як одна людина хиталась, а три чоловіки поруч поводили себе агресивно. Потім, коли один з цих чоловіків лежав, троє інших його штовхали, в тому числі палкою. Свідок бачила, як троє молодих чоловіків були агресивно налаштовані, кричали щось четвертому. Самого удару чи бійки свідок не бачила. Свідок вказала на обвинуваченого, як на особу, яка там була присутньою та штовхала лежачого чоловіка палкою. Після цього свідок викликала поліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що померлий ОСОБА_10 це її хлопець, вона пам`ятає як 31.03.2021 року він попросив її увімкнути конференц-зв`язок, під час якого вона почула розмову з погрозами щодо здоров`я та життя на адресу ОСОБА_10 .. Через годину після цієї розмови їй стало відомо, що ОСОБА_10 побили. Під час конференц-зв`язку були присутні ОСОБА_10 та ще один чоловік, потім з цього телефону були дзвінки від дружини ОСОБА_9 , щоб мирно вирішити ситуацію, яка склалася.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що йому відомо, що ОСОБА_10 чогось боявся, але про допомогу останній його не просив.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що ОСОБА_10 попросив у нього допомоги, оскільки у нього були якісь проблеми з циганами. Так, ОСОБА_10 попросив у свідка телефон, щоб зателефонувати ОСОБА_9 , під час цієї розмови вони домовились про зустріч на кінцевій трамвая. Коли вони розмовляли, ОСОБА_10 щось кричав, розмовляв з ОСОБА_9 на підвищених тонах, просив останнього про допомогу. У померлого тоді був конфлікт з циганами, а обвинувачений йому допоміг.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий та разом з ним поїхав для безпеки на Лівобережний-3 поспілкуватись з якимось чоловіком, зустріч відбувалась у кінці Лівобережного-3 на яку вони приїхали на авто Ланос за кремом якого був товариш ОСОБА_9 .. Під час розмови ОСОБА_9 вдарив цього хлопця декілька разів кулаком у голову, та після того як хлопець нахилився, ОСОБА_9 взяв його за шию та ще раз вдарив, після чого потерпілий відійшов та обперся об стовп і впав на бік, а пізніше дізнався, що цей хлопець помер. Також ОСОБА_12 додав, що потерпілий не чинив опору.

Досліджені судом докази.

В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 31.03.2021 року разом з фото-таблицею до нього, об`єктом огляду якого є відкрита ділянка місцевості біля будинку, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 75. Неподалік будинку за вказаною адресою розташована зупинка громадського транспорту за маршрутом №37 та № 38. Далі, за вказаною відкритою ділянкою місцевості розташоване приміщення церкви, навпроти знаходиться кафе «Говар». Також встановлено наявність кам`яної плити на землі, біля якої розташований стовп.

Відповідно до дослідженого судом висновку експерта №683 від 22.04.2021 року, на трупі гр. ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: крововиливи у м`язи та зв`язків апарат шийного відділу хребта з ознаками початкової продуктивної реакції без утворення гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу), епідуральний крововилив з ознаками продуктивної тканинної реакції та з утворенням помірної кількості гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу), у шийному відділі хребта, крововиливи у оболонки шийного відділу спинного мозку, діапедезні дрібно вогнищеві крововиливи в речовині шийного відділу спинного мозку, базальний субарахноїдальний крововилив з ознаками початкової продуктивної реакції без утворення гемосидерофагів (при забарвленні по Перлсу) в ділянці мозку, потиличних та тім`яних часток головного мозку, кров у 4-му шлуночку головного мозку, кров`яниста рідина у бічних шлуночках головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок різкої дії тупого предмету на шийний відділ хребта незадовго до моменту надходження потерпілого до лікувального закладу та стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, на трупі гр. ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва, садна на шкірі задньої поверхні лівого ліктьового суглобу та на зовнішній поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого предмету, незадовго до надходження потерпілого до лікувального закладу, та стосовно живої особи мали б ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті гр. ОСОБА_10 стала отримана ним закрита тупа травма шиї, яка супроводжувалася крововиливами над та під оболонки спинного мозку, крововиливами у речовину шийного відділу спинного мозку, та ускладнилася розповсюдженням крововиливу під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку та мозочка, проривом крові у шлуночки головного мозку, що призвело до різкого порушення діяльності центральної нервової системи та набряку спинного та головного мозку. Згідно наданої медичної документації, біологічна смерть гр. ОСОБА_10 констатована ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20:00 годині.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2021 року, разом з фото-таблицею до нього, який проведено у присутності двох понятих, експерта та свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого останній відтворив події, які мали місце 31.03.2021 року, близько 18:15 години за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 75-А. Так, свідок зазначив, що він на відстані близько 2-3 метрів знаходився від підозрюваного та потерпілого і бачив, як саме підозрюваний завдавав ударів потерпілому: перший удар ОСОБА_9 завдав потерпілому таким чином, що його права рука була витягнута прямо, долоня у цей час була складена у кулак, удар був завданий у голову, а саме в область лоба. Другий удар був завданий лівою рукою навідліг, при цьому долоня була розгорнута. Після цього підозрюваний схопив потерпілого за шию лівою рукою, при цьому останній намагався вивернутись, але підозрюваний продовжував тримати його лівою рукою, а правою рукою завдав один удар в бік тулуба. Зі слів свідка ОСОБА_11 більше ударів з боку підозрюваного в бік потерпілого не було. Після цього потерпілий почав скаржитись на погане самопочуття та пройшовши декілька метрів він оперся об стовп, при цьому одна нога потерпілого тряслась. Коли останній простояв у такому стані декілька хвилин та намагався повернутися до місця, де знаходився підозрюваний зі свідком, але його відштовхнуло назад і він впав на спину, обличчям до гори.

Також судом досліджено протокол огляду від 14.04.2021 року, разом із відеозаписом до нього, яким встановлено наступне: приміщення відділення «Нової пошти №181», приміщення кафе «Гавар», місце для паркування автомобілів, на якій знаходяться автомобілі у кількості 6 шт., проїжджа частина дороги, фасади багатоповерхівок, зелені насадження та газон із пішохідними доріжками та на задньому фоні приміщення церкви, трамвайні колії, автобус жовтого кольору. Далі, о 18:13 годині до місце для паркування автомобілів приїжджає автомобіль марки «Део нексія», темно-червоного кольору, з якого із заднього пасажирського сидіння виходять двоє чоловіків, один з яких візуально більший за тіло статурою, на голові у нього чорний капюшон, штани чорного кольору із трьома білими лініями по бокам, а інший чоловік худорлявої статури, верхній одяг чорного кольору, під одягом виглядає кофта темного кольору з білим принтом у вигляді кола. Також на відео видно, що чоловік худорлявої статури з кимось розмовляє по телефону. В подальшому зазначені чоловіки прямують в бік церкви, при цьому чоловік худорлявої статури підіймає руки в гору. Також видно, що їм назустріч йде інший чоловік, одягнутий в темний одяг.

В цей час видно, що водій зазначеного авто, також направляється швидкими кроками в бік своїх пасажирів і чоловіка, який до них підійшов. Згідно з жестикуляцією, на вказаному місці відбувається діалог між чотирма особами, при цьому зазначений час 18:14 година.

В подальшому, пасажир худорлявої статури, із білим принтом на грудях, вчиняє відносно чоловіка, який підійшов зі сторони церкви, декілька рухів, які саме не видно, але зрозуміло, що відбувається фізичний контакт.

В подальшому особи переміщаються на декілька метрів та стають за стовпом, та їхні подальші дії не видно. Далі, на відео видно чоловіка, який прийшов зі сторони церкви, який починає хитати та він тримується за голову, та пройшовши декілька метрів, спирається головою об стовп та обхвачує його руками. Далі на відео видно, що чоловік, який стояв біля стовпа повернувся та направився у бік групи чоловіків, але його похитнуло назад і він впав на спину, головою до гори.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 06.05.2021 року, разом з фото-таблицею до нього, який проведено у присутності двох понятих, експерта та свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого останній відтворив події, які мали місце 31.03.2021 року, близько 18:15 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 75-А. Так, свідок зазначив, що він на відстані близько 15 метрів знаходився від підозрюваного та бачив, які та як саме останній завдавав удари потерпілому. Перший удар підозрюваний завдав витягнутою рукою в область голови потерпілого, зігнувши долоню в кулак. Другий удар він завдав іншою рукою в голову потерпілому, при цьому долоня була зігнута в кулак.

Після цього підозрюваний схопив потерпілого за шию лівою рукою, при цьому потерпілий намагався вивернутись з-під захвату, але підозрюваний продовжував тримати потерпілого лівою рукою, а правою рукою завдав удар у бік тулуба потерпілого.

Зі слів свідка ОСОБА_12 більше ударів з боку підозрюваного в бік потерпілого не було.

Після цього потерпілий почав скаржитись на погане самопочуття та пройшовши декілька метрів він оперся об стовп. Через декілька хвилин потерпілий намагався повернутися до місця, де знаходився підозрюваний зі свідком, але потерпілого похитнуло назад і він впав на спину, обличчям до гори.

Крім цього, в судовому засіданні досліджено висновок експерта №683/326-Е від 12.05.2021 року, відповідно до якого вказаний свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 механізм спричинення ушкоджень захват шиї потерпілого рукою, різке навантаження на шийний відділ хребта, який вони вказали під час проведення слідчих експериментів за їхньою участю, не суперечить даним судово-медичної експертизи трупа.

Також не виключається можливість виникнення синця на шкірі передньої поверхні грудної клітини зліва у гр. ОСОБА_10 при механізмі, на який вказав під час проведення слідчого експерименту 13.04.2021 року свідок ОСОБА_11 , а саме при нанесенні удару рукою в ділянку тулуба потерпілого. Механізм утворення виявлених саден не виключає можливості виникнення їх внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи.

Мотиви суду.

Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та вбивства через необережність, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Із фактичних обставин кримінального провадження справи, що знаходиться на розгляді, встановлено, що ОСОБА_9 завдав розкритою долонею лівої руки боковий удар по голові ОСОБА_10 , далі ОСОБА_9 своїм лівим передпліччям обхопив шию ОСОБА_10 , тим самим, здійснив навантаження на шийний відділ хребта останнього, міцно тримаючи, наніс один удар долонею правої руки, стиснутої в кулак, в лівий бік тулуба ОСОБА_10 та відпустив останнього. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 почав хаотично рухатись , втратив свідомість та впав з висоти власного зросту.

Діючи таким чином, обвинувачений достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано здійснюючи навантаження на шийний відділ хребта Кравченка, міцно тримаючи за шию та наносячи удар ОСОБА_9 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку обвинувачений діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачений і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_18 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

Саме тому суд фактичні підстави кваліфікації у цій справі розцінює як наявність у діях ОСОБА_18 ознак злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, перевіривши їх за критеріями належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до таких висновків, що наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом.

Версія обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не наносив потерпілому ОСОБА_10 ударів, а лише деякий час тримав його за шию, не знайшла свого підтвердження, а навпаки була спростована показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були свідками нападу на потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_12 який зазначив, що ОСОБА_9 вдарив потерпілого декілька разів кулаком у голову, та після того як хлопець нахилився, ОСОБА_9 взяв його за шию та ще раз вдарив, після чого потерпілий відійшов та обперся об стовп і впав на бік.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2021 року за участю свідка ОСОБА_11 , який відтворив події, що відбулись 31.03.2021 року в АДРЕСА_2 , та показав, що бачив, як саме ОСОБА_9 завдавав ударів ОСОБА_10 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.05.2021 року, який проведено у присутності двох понятих, експерта та свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого, останній відтворив події, які мали місце 31.03.2021 року, близько 18:15 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 75-А, та зазначив, що він бачив, як ОСОБА_18 завдавав удари ОСОБА_10 , а саме: перший удар ОСОБА_9 завдав витягнутою рукою в область голови потерпілого, зігнувши долоню в кулак, а другий удар він завдав іншою рукою в голову потерпілому, при цьому долоня була зігнута в кулак, після чого ОСОБА_9 схопив ОСОБА_10 за шию лівою рукою, при цьому останній намагався вивернутись з-під захвату, але підозрюваний продовжував тримати його лівою рукою, а правою рукою завдав удар у бік тулуба потерпілого, після цього ОСОБА_10 почав скаржитись на погане самопочуття та пройшовши декілька метрів обперся об стовп та через декілька хвилин впав.

Відеозаписом подій, які відбулись 31.03.2021 року за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 75-А, висновком експерта №683/326-Е від 12.05.2021 року, відповідно до якого вказаний свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 механізм спричинення ушкоджень захват шиї потерпілого рукою, різке навантаження на шийний відділ хребта, який вони вказали під час проведення слідчих експериментів за їхньою участю, не суперечить даним судово-медичної експертизи трупа, та не виключається можливість виникнення синця на шкірі передньої поверхні грудної клітини зліва у гр. ОСОБА_10 при механізмі, на який вказав під час проведення слідчого експерименту 13.04.2021 року свідок ОСОБА_11 , а саме при нанесенні удару рукою в ділянку тулуба потерпілого і механізм утворення виявлених саден не виключає можливості виникнення їх внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи.

Стороною захисту наведено доводи про недопустимість низки доказів у кримінальному провадженні, а саме, що судові медичні експертизи трупа ОСОБА_10 призначались слідчим, який не був уповноваженим здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, що огляд трупа проведено з порушенням вимог КПК до внесення відомостей до ЄРДР.

Доводи захисників були предметом аналізу та перевірки суду.

Згідно з приписами статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що дійсно слідчий ОСОБА_19 не був слідчим, який відповідно до вимог п.1ч.2 ст.39 КПК, уповноважений здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні та своєю постановою призначив судово-медичну експертизу трупа.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів, яким суд надає оцінку згідно з приписами ст. 94 КПК.

З матеріалів справи видно, що в ході збирання доказів на виконання вимог ч. 2 ст. 242 КПК щодо обов`язковості проведення експертизи на предмет встановлення причин смерті, виду, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень в потерпілого, стороною обвинувачення було забезпечено проведення судово-медичної експертизи, а також й додаткової за наслідками проведення слідчого експерименту.

Зазначені експертизи були проведені експертом який має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи, був ознайомлений з передбаченими КПК правами та обов`язками експерта та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновкам експерта суд надав належну оцінку і об`єктивних підстав не довіряти результатам експертиз та вважати їх висновки недостовірними у суду не було.

Неприйнятними є доводи, наведені захисником стосовно порушення органами досудового розслідування вимог КПК під час проведення огляду трупа.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що огляд трупа, постанова про призначення експертизи трупа не є доказом у розумінні ст. 84 КПК.

Отже, посилання сторони захисту на недопустимість висновку експерта є необґрунтованими, а порушення КПК, про які зазначив захисник ні яким чином не призвели до істотного порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_18 , а тому не можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, письмові докази та дійшов висновку, що вина ОСОБА_9 доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

ОСОБА_9 повинен нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд враховуючи наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_9 , відповідно до своїх моральних якостей і втраченого почуття обов`язку перед державою та суспільством не заслуговує на довіру та є тим індивідом, який несе особливу небезпеку для оточуючих, а тому суд вважає доцільним, необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_9 .

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк покарання обчислювати з 11.08.2021 року.

Речові докази: диск з відеозаписом, знятий камерою К-49.3 системними відео-спостереження «Безпечне місто», що знаходиться на компакт-диску «PATRON DVD-R», - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_20