ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1457/22 Справа № 195/1635/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третіх осіб,

щодо майна яких вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 04 травня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку транспортного марки «BMW» моделі «318і», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , а саме на: блокнот формату А-5, в обкладинці чорного кольору з чорновими записами рукописними; фрагменти трьох аркушів паперу з рукописними записами; грошові кошти в сумі 204 500,00 грн., купюрами номіналом 200 грн. у кількості 500 штук, номіналом 500 грн. у кількості 209 штук.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що 31 серпня 2022 року було проведено обшук транспортного засобу марки «BMW» моделі «318і», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , під час якого було виявлено та вилучено: блокнот формату А-5, в обкладинці чорного кольору з чорновими записами рукописними; фрагменти трьох аркушів паперу з рукописними записами; грошові кошти в сумі 204 500,00 грн., купюрами номіналом 200 грн. у кількості 500 штук, номіналом 500 грн. у кількості 209 штук, та враховуючи, що під час досудового розслідування наявна необхідність у забезпеченні проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу судових експертиз з метою встановлення збитків, завданих протиправними діями осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, задля проведення відповідних експертиз необхідно накласти арешт на речі та документи, вилучені під час проведення обшуку.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ані клопотання слідчого, ані оскаржувана ухвала не містять посилання на фактичний розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, що є обов`язковою умовою для кваліфікації протиправних дій за ч. 5 ст. 191 КК України. Вказує, що матеріали провадження та оскаржувана ухвала не містять жодних посилань на встановлення наявності на вилучених грошових коштах будь-яких слідів, наявності будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що давало б підстави стверджувати про відповідність таких грошей ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Зазначає, що прокурор у своєму клопотанні не конкретизує, які саме сліди злочину зберегло на собі вилучене майно та наявність яких саме обставин, передбачених ст. 91 КПК України, прокурор буде доказувати за допомогою цього майна. Звертає увагу, що надані прокурором копії належним чином не завірені та мають погану якість, а їх оригінали судом не оглядались. Вказує, що в порушення вимог ст. 172 КПК України власники майна не були повідомлені про розгляд справи.
Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, знаходяться матеріали кримінального провадження по кримінальному правопорушенню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 04 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області ОСОБА_10 спільно з начальником групи водолазно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області ОСОБА_9 та іншими службовими особами аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області, шляхом зловживання службовим становищем, організували протиправну схему з привласнення та розтрати бюджетних коштів та майна аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області в умовах воєнного стану.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що працівники аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області за вказівкою начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області ОСОБА_10 здійснюють привласнення паливно мастильних матеріалів з території аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області та в подальшому доставляють до місця проживання/користування ОСОБА_10 . В свою чергу ОСОБА_10 здійснює продаж вказаного пального за готівкові кошти, а також здійснює заправлення паливно-мастильних матеріалів до вантажних автомобілів, які належать йому та його близьким особам, з метою здійснення вантажних перевезень на митній території України.

Крім того, було встановлено, що фактично водіями транспортних засобів, які здійснюють вантажні перевезення, є працівники аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області, які здійснюють поїздки у робочий час, при цьому в табелі робочого часу вносять недостовірні дані про фактичне перебування на робочому місці. Працівники аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області фактично отримують грошові кошти за перевезення вантажів, в тому числі у готівковій формі. В кінці звітного періоду (місяця) працівники аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області отримують заробітну плату на карткові рахунки, без фактичного виконання службових обов`язків, тим самим присвоюють грошові кошти. Діяльність з перевезення вантажів координується ОСОБА_10 та ОСОБА_9

31 серпня 2022 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на підставі ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року проведено обшук транспортного засобу марки «BMW», моделі «318і», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , під час якого вилучено: блокнот формату А-5 в обкладинці чорного кольору з чорновими записами рукописними; фрагменти трьох аркушів паперу з рукописними записами; грошові кошти в сумі 204 500,00 грн., купюрами номіналом 200 грн. у кількості 500 штук, номіналом 500 грн. у кількості 209 штук, які відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження інформації належать ОСОБА_9 .

Відповідно до постанови слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, від 31 серпня 2022 року вказані вище речі, документи та грошові кошти було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000084 від 04 травня 2022 року.

На переконання апеляційного суду вказані речі, документи та грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України та є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи те, що вказані речі, документи та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі, документи та грошові кошти може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаних речей, не допущення їх знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_9 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останнього.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, під час досудового розслідування необхідно забезпечити проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу судових експертиз з метою встановлення збитків, завданих протиправними діями осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не надав достатніх і належних доказів щодо причетності ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки на даній стадії процесу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, доведеність чи недоведеність винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи в апеляційній скарзі про порушення територіальної підсудності під час розгляду клопотання, оскільки клопотання про арешт майна було направлено слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, який розташований у місті Мелітополі, до Томаківського районного суду Дніпропетровської області відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року за №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».
Також, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході обшуку
транспортного марки «BMW» моделі «318і», д.н.з. НОМЕР_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4