Єдиний унікальний номер 185/4380/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000421 від 05.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.10.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 389-2 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покаврання з іспитовим строком на 1 рік. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 13.00 год., прийшов до ОСОБА_5 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 , де спільно стали вживати спиртні напої. Перебуваючи в середині вищевказаного будинку, під час вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_3 виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_5 шляхом розбійного нападу, поєднаного із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, знаходячись в середині вищевказаного будинку, ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом, наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_5 в район верхньої губи. Після чого, ОСОБА_3 кулаками наніс ще близько п`яти ударів по голові ОСОБА_5 в районі скроні з лівої сторони. Далі, Ріпка наніс один удар по нозі ОСОБА_5 , в результаті якого останній втратив рівновагу та впав на підлогу на лівий бік. Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, ногами наніс близько 10 ударів по тулубу ОСОБА_5 , від яких останній втратив свідомість. В наслідок чого, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепі мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи праворуч, лівостороннього посттравматичного гнійного середнього отиту, множинних забоїв садна м`яких тканин голови, синця та садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії у проекції 7-9 ребер, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з умислом на протиправне вилучення чужого майна і звернення його на свою користь викрав дві чоловічі сумочки загальна вартість яких складає 604,35 грн., паспорт на ім`я ОСОБА_5 та пластикову картку «Monobank». З місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник та викраденим майном розпорядився свій розсуд. Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 604,35 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав частково, та суду пояснив, що у травні 2022 року, більш точної дати він не пам`ятає, в с. Межиріч, він зайшов у магазин, де побачив потерпілого який розпивав спиртні напої, та запросив його у гості. За місцем проживання потерпілого вони продовжували вживати спиртне. Через деякий час пішла розмова про його судимість в результаті чого між ним та потерпілим виникла сварка. Потім він почав бити потерпілого спочатку в голову кулаками 5-6 разів, а коли той лежав на полу, то наніс ще 5 ударів ногами. Всього було приблизно10 ударів. Потім він поклав потерпілого на диван. Також причиною побиття потерпілого було те, що останній хотів у відношенні малолітньої дівчини Насті здійснити сексуальне насилля, а саме тягав її по хаті. Свідомість потерпілий не втрачав. Він побачив як ОСОБА_7 викликає поліцію, а тому втік. Сумку він взяв раніше з погодженням потерпілого, що б її не вкрали діти які бігали по будинку Коли він тікав, то сумка так і залишилась у нього. В сумці були документи та картка. Не повернув своєчасно сумку, так як був у шоковому стані, після бійки, та не помітив що вона на ньому. З тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілого, він погоджується. Потерпілий також йому наносив тілесні ушкодження, але він не звертався до лікарні, та до поліції. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнає частково, оскільки вважає, що причинив тільки тілесне ушкодження потерпілому. Розбою не було, так яквін сумку з документами не забирав у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 5.05.2022 року він знаходився в себе дома, де раніше з малознайомим йому обвинуваченим вживали спиртні напої, під час чого між ними виникла сварка, та обвинувачений наніс йому декілька ударів руками а потім ногами по всьому тілу, від яких він втратив свідомість. З його будинку зникли речі, а саме дві сумки, які перебували на кухні, та у сумках був його паспорт та банківська картка. Момент коли пропадали його речі він не бачив. У лікарні він перебував на стаціонарному лікуванні приблизно 2 тижні. Претензій до обвинуваченого він не має, та покарання останньому просить призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим вони 5 років проживали у цивільному шлюбі, та у них добрі стосунки. Потерпілого вона не знає. 05.05.2022 року, приблизно о 13.00 год., її та обвинуваченого запросили у гості за адресою АДРЕСА_3 , де вони спільно з власником будинку стали вживати спиртні напої. Зі слів обвинуваченого потерпілий пішов у кімнату, та почав залицятися до дівчинки - Павлової Насті, яка була у будинку, тому обвинувачений зайшов туди, та хотів захистити дівчину. Тілесні ушкодження на потерпілому вона не бачила, та сумок також не бачила. На досудовому слідстві вона не говорила слідчому щодо побиття потерпілого, та викрадення ноутбуку, та підпис під протоколом їй не належить.

Неповнолітня свідок ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_10 та педагога ОСОБА_11 суду показала, що з обвинуваченим вони знайомі. В літку 2022 року, більш точної дати вона не пам`ятає, вона гуляла з друзями біля будинку де проживає потерпілий. Вона забігла до потерпілого в будинок щоб попити води, де той сидів та курив. Приблизно через 2-3 хвилини прийшов обвинувачений, та почав її вигоняти з будинку, а потерпілий за неї заступився. Пізніше потерпілий почав на неї кричати, защо обвинувачений ударив його кулаком у лице, а потім по тулубу декілька разів. Вона підняла потерпілого з підлоги, відвела на кровать, облила водою, вибігла з будинку та стала викликати поліцію, та швидку медичну допомогу. Обвинувачений та жінка яка була з ним втекли через вікно. При затримані обвинуваченого вона бачила сумку потерпілого де був паспорт на ім`я останнього. Потерпілий раніше працював у поліції, тому обвинувачений саме за це і побив його.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за обставин, що викладені стороною обвинувачення в обвинувальному акті. Вину обвинувачений визнав в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Під час ухвалення даного вироку судом, з урахуванням доводів та заперечень обвинуваченого, здійснено аналіз доказів, що були надані суду та досліджених в ході судового розгляду, а саме:

- рапортом працівника поліції щодо повідомлення 05.05.2022 року зі сліжби 102 щодо побиття заявника, та викрадення ноутбуку. (Том № 1 а.с. 68-70);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.05.2022 року у відношенні ОСОБА_5 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень та викрадення майна. (Том № 1 а.с. 75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих, ОСОБА_5 впізнав особу за фотознімком № 2, яка 05.05.2022 року о 13.00 год. перебувала у будинку АДРЕСА_3 , та під час розпивання спиртних напоїв, на грунті неприязних відносин спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном. (Том № 1 а.с. 76-77);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих, ОСОБА_12 впізнала особу за фотознімком № 4, яка 05.05.2022 року о 13.00 год. перебувала у будинку АДРЕСА_3 , та спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , та заволоділа його майном. (Том № 1 а.с. 90-91);

- протоколом огляду від 06.05.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих, було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 . (Том № 1 а.с. 93-95);

- протоколом проведення слідчого експеременту від 06.05.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих, потерпілий на макеті показав як йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_3 05.05.2022 року, як він втратив свідомість, як дівчина - сусідка його провела на диван, та який було переглянуто у судовому засіданні. (Том № 1 а.с. 97-99);

- протоколом огляду речей від 19.05.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих, в приміщенні віддлення поліції за адресою: м. Павлоград вул. Шевченко, 51, було оглянуто чоловічу сумку з написом «KU SHUO» та чоловічу сумку з написом «Sport» (Том № 1 а.с. 104-108);

- висновком експерта № 1219/22 від 19.05.2022 року, відповідно до якого ринкова вартість досліджувальних обєктів станом на 05.05.2022 року, а саме чоловіча сумка з написом «KU SHUO» була у використанні та вартістю 479, 40 грн., чоловіча сумка з написом «Sport» бувша у використанні та вартістю 124,95 грн. Загальна вартість 604,35 грн. (Том № 1 а.с. 110-113);

- висновком експерта № 181 від 07.06.2022 року, відповідно до якого на основі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 , 1971р.н. огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації та у відповідності до поставлених запитань зроблено такі висновки: згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи праворуч, лівостороннього посттравматичного гнійного середнього отиту, множинних забоїв та саден м`яких тканин голови, синця та садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо - ключичній лінії у проекції 7-9 ребер, які утворилися по ударному та ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Всі тілесні ушкодження в області голови за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1. а), п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.Тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії у проекції 7-9 ребер зліва за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи характер та анатомічне розташування тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 було спричинено не менше двох травмуючих дій тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Тілесні ушкодження не відображають на собі морфологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Враховуючи ознаки загоєння виявлених тілесних ушкоджень (рубець на слизовій оболонці з розповсюдженням на рожеву обвідку губи блідо-синюшно-рожевого кольору, без ознак запалення навколо, синець жовтувато-зеленуватого кольору, з нечіткими межами, садна під кірочкою буро-коричневого кольору, котра розташована вище рівня неушкодженої шкіри, кірочка по периферії відшаровується), можливо вказати, що вони могли утворитися в термін на котрий вказує потерпілий та слідчий в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 05.05.2022р. Тілесні ушкодження не відображають на собі морфологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Оцінка свідчень, щодо обставин не входять до компетенції судово-медичного експерта, а є преготивною судово-слідчих органів. (Том № 1 а.с. 114-116);

- висновком експерта № 182-Д від 07.06.2022 року, відповідно до якого на основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_13 , 1971 р.н. огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення додаткової судово-медичної експертизи, наданої медичної документації, копії протоколу та відеозапису слідчого експерименту та у відповідності до поставлених запитань прийшли до наступних висновків: згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи праворуч, лівостороннього посттравматичного гнійного середнього отиту, множинних забоїв та саден м`яких тканин голови, синця та садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо - ключичній лінії у проекції 7-9 ребер, які утворилися по ударному та ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Всі тілесні ушкодження в області голови за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1. а), п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії у проекції 7-9 ребер зліва за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи ознаки загоєння виявлених тілесних ушкоджень (рубець на слизовій оболонці з розповсюдженням на рожеву обвідку губи блідо-синюшно-рожевого кольору, без ознак запалення навколо, синець жовтувато-зеленуватого кольору, з нечіткими межами, садна під кірочкою буро-коричневого кольору, котра розташована вище рівня неушкодженої шкіри, кірочка по периферії відшаровується), можливо вказати, що вони могли утворитися в термін на котрий вказує потерпілий та слідчий в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 05.05.2022р. Локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 не суперечить механізму їх утворення, на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 06.05.2022р., а саме удар кулаком в область верхньої губи праворуч, удари кулаками по голові та численні удари ногами по грудній клітині по задній поверхні. (Том № 1 а.с. 117-118).

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За загальним визначенням розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту скоєння самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

Так, зі встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин справи суд встановив відсутність в діях ОСОБА_3 - заволодіння чужим майном, що є обов`язковою ознакою розбою. Будь-яких переконливих доказів того, що дії обвинуваченого були спрямовані на заволодіння двома чоловічими сумками з паспортом та пластиковою карткою, стороною обвинувачення не надано.

У судовому засіданні обвинувачений показав про обставини, які мали місце 05.05.2022 року та наполягав на тому, що не мав наміру заволодіти майном потерпілого, а причинив тільки тілесні ушкодження в ході сварки між ними під час розпивання спиртних напоїв.

Факт того, що ОСОБА_3 дійсно наніс тілесні ушкодження підтверджуються як самими показами обвинуваченого, так і показами потерпілого та свідків.

Доводи потерпілого ОСОБА_5 щодо заволодіння його майном не підтверджено у судовому засіданні, так само як і самими його показами, про те, що він таке лише припускає, бо сам не бачив, чи брав ОСОБА_3 сумки чи ні.

Так само, свідок ОСОБА_14 на свій погляд вважає, що ОСОБА_3 забрав із кухні сумки, але цього не бачила.

Отже, допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки, що перебували разом з потерпілим та обвинуваченням у будинку АДРЕСА_3 , та які були допитані в судовому засіданні підтвердили наявність конфлікту між ними, що розпочався з словесної перебранки, і закінчився нанесенням потерпілому легких тілесних ушкоджень. Доказів заволодіння ОСОБА_3 майном потерпілого у судовому засіданні надано не було як стороною обвинувачення так і потерпілим.

Крім того, відповідно до протоколу проведення слідчого експеременту від 06.05.2022 року, який було оглянуто у судовому засіданні, потерпілий на макеті дійсно показав як йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_3 05.05.2022 року, як він втратив свідомість, як дівчина - сусідка його провела на диван, та надалі його повезли у лікарню. Щодо викрадення майна обвинуваченим нічого вказано та зазначено потерпілим не було. (Том № 1 а.с.

Таким чином, спрямованість діяння ОСОБА_3 досліджені в ході судового розгляду справи та докази у їх сукупності, вказують на відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого частиною 4 ст. 187 КК України..

Відповідно до статті 92 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана доказувати обставини, передбачені статті 91 цього Кодексу та довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до частин 1, 3 статті 337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Керуючись положеннями вказаної вище норми Кримінального процесуального кодексу України суд не вбачає в діях ОСОБА_3 складу частини 4 ст. 187 КК України, і кваліфікуючи дії обвинуваченого, виходить зі слідуючого.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_5 надані останнім впродовж судового розгляду, суд враховує, що показання потерпілого прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 05.05.2022 року у будинку АДРЕСА_3 , та пов`язані із обставинами спричинення тілесного ушкодження. Доказів щодо заволодіння майном потерпілим судом не добутео, у зв`язку із тим, що як сам він та і свідки по справі не бачили цього, а лише це є їх припущеннями.

Суд вважає за можливе здійснити перекваліфікацію, оскільки у цьому випадку права обвинуваченого порушені не будуть, у зв`язку з тим, що покарання за статтею, на яку перекваліфіковуються дії обвинуваченого не є більш суворим, ніж покарання за статтею по первісному обвинуваченню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, та його умисні дії, що виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому, та вірно кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Відтак, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винних, встановив обставини та спосіб вчиненого злочину, причини припинення злочинних дій, поведінку винних і потерпілого, що передувала події, їх стосунків і всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілого, свідків, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому. Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, при призначені покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, обтяжуючих обставин не встановлено. Разом з тим, всіма учасниками справи, свідками було наголошено щодо вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, в зв`язку із зазначеним, згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше судимий, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року, оскільки останній вчинив злочин у період іспитового строку.

Дане покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 200 (двісті) грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначенного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021року, та призначити остаточне покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання, а саме з 05 травня 2022 року.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-чорну чоловічу сумку чорного кольору з написом «KU SHUO»; чоловічу наплічну сумку з написом «Sport»; пластикову картку «Monobank», які знаходяться в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області передати за належністю ОСОБА_5 , та зняти з них арешт.

-паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити у останнього за належнісю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 200 (двісті) грн. 00.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .