Справа № 750/6693/22
Провадження № 1-кс/750/420/23
У Х В А Л А

15 лютого 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_4 від 22 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження за №00000090 від 02.10.2020 за ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №00000090, внесеного до ЄРДР 02.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В поданій скарзі ОСОБА_3 не погоджується із постановою слідчого про закриття кримінального провадження, вважаючи її незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, та зазначає наступне.

Його не залучено до провадження як потерпілого, не вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, не був допитаний як потерпілий. Також вказує, що слідчий надав оцінку достовірності його показів, хоча ця функція належить суду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що наявні докази в матеріалах справи. Надіслав заяву про розгляд скарги без його участі та надав матеріали кримінального провадження.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що копію постанови слідчого ОСОБА_3 отримав 03.01.2022, а вже 05.01.2022 (згідно супровідного листа ДУ «Київський слідчий ізолятор») подав до адміністрації установи, де він утримується, скаргу, що розглядається.

Таким чином, строки для подання скарги ОСОБА_3 дотримані.

Щодо розгляду скарги по суті, то слідчим суддею враховується наступне.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000090 від 02.10.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.39 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

З матеріалів кримінального провадження №0000090 вбачається, що постанову про закриття кримінального провадження винесено слідчим ОСОБА_4 , який не уповноважений здійснювати досудове розслідування по даному провадженню, оскільки відповідно до витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в матеріалах, слідчим є КравченкоМ.В. Доказів того, що керівником органу досудового розслідування визначено іншого слідчого до матеріалів кримінального провадження №0000090 не долучено.

Отже, слідчим суддею констатується відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-якого процесуального документу, який би свідчив про наявність у слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 повноважень на здійснення досудового розслідування кримінального провадження №00000090 від 02.10.2020.

Постановою слідчого від 22.12.2022 кримінальне провадження №00000090 закрито у зв`язку із відсутністю в діянні службових осіб ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Постанову про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не здобуто доказів, які б прямо вказували на наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, що свідчить про відсутність в діянні службових осіб ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про те, що дійсно слідчим не вчинено всіх можливих слідчих дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

Зі змісту ст. 306, 307 КПК України вбачається, що слідчий суддя при розгляді скарги про закриття кримінального провадження має пересвідчитися в цьому.

З матеріалів кримінального провадження №00000090 від 02.10.2020 було встановлено наступне.

02.10.2020 на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2020 були внесені відомості в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення працівниками ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» на підставі заяви адвоката ОСОБА_5 від 24.03.2020, який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 22.12.2022 дане кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження є ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2022, якою було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження з підстави не дотримання слідчим вимоги закону щодо всебічності та повноти проведення досудового розслідування.

Отримавши матеріали кримінального провадження, слідчий не провівши жодної слідчої дії, виніс постанову про закриття кримінального провадження, надавши в ній власну оцінку та незгоду із ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2022.

Разом з тим, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження повинен надавати оцінку зібраним у справі доказам, а не ухвалі слідчого судді.

Слідчий суддя констатує повторно, що слідчим не було виконано доручення щодо проведення слідчих дій від 28.10.2020 (а.к.п.93), зокрема, щодо допиту ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 та службових осіб Новгород-Сіверського УВП -31.

Твердження слідчого в постанові від 22.12.2022 про те, що ОСОБА_3 відмовився надавати покази, не відповідає дійсності.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 07.02.2020 ОСОБА_3 відмовився від письмових пояснень стосовно вилучення у нього 05.02.2020 мобільного телефону та сім-карти (а.к.п.45).

Разом з тим, 24.03.2020 адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 була подана заява про вчинення злочину, відомості за якою були внесені до ЄРДР 23.10.2020 на виконання ухвали слідчого судді від 23.09.2020.

Слідчим суддею звертається увага на те, що в рамках кримінального провадження №00000090 від 02.10.2020 розслідується факт крадіжки майна, належного ОСОБА_3 , а не факт законності чи незаконності проведення обшуку та вилучення у ОСОБА_3 заборонених предметів.

Слідчим суддею констатується, що в рамках розслідування даного кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 жодного разу не був допитаний слідчим, незважаючи навіть на подання ним (заявником) клопотання про його допит як свідка із зазначенням питань, необхідних для встановлення обставин злочину, зокрема, і встановлення службових осіб, яких він підозрює у вчиненні щодо нього злочину (а.к.п.21), що є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Жодна службова особа «ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» не допитувалась слідчим саме з приводу обставин злочину, що розслідується, - крадіжки майна, належного ОСОБА_3 .

Крім того, посилання слідчого на те, що свідок факту можливого вчинення злочину щодо ОСОБА_3 ОСОБА_7 в ході спілкування відмовився від дачі будь-яких показань та прохав з даного приводу більше його не турбувати, не приймається до уваги.

На підтвердження зазначеного факту, який мав місце 09.12.2020, слідчий взяв до уваги рапорт ст. о/у УКР ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 .

Разом з тим, кримінальний процесуальним законодавством рапорт не визначений як доказ.

Тим більше, зазначена відмова якщо і мала місце, то мала місце 09.12.2020, проте досудове розслідування тривало до 22.12.2022, і слідчим не здійснено спроби проведення допиту ОСОБА_7 , який за твердженням ОСОБА_3 був безпосереднім свідком події, що розслідувалась.

Не було встановлено слідчим і наявність у ОСОБА_7 законних підстав для відмови від дачі показів.

Скаржник ОСОБА_3 наполягав на тому, що під час проведення обшуку камери, де він утримувався, працівниками установи здійснювалась відеофіксація цього обшуку, про що засуджений ОСОБА_3 був поінформований перед початком проведення такого обшуку. В судовому засіданні ОСОБА_3 вкотре наголосив на тому, що відео фіксація здійснювалась черговим та керівником опер групи, і що саме «на камеру» ОСОБА_3 давав свої пояснення щодо наявності у нього мобільного телефону.

Слідчим дана інформація не була перевірена, чи дійсно фіксація не проводилась, чи передбачає закон проведення обов`язкової фіксації при проведення об`єктового обшуку, тривалість збереження таких записів, та зроблено лише посилання на те, що в протоколі обшуку зазначено про відсутність фіксації.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_3 про залучення його у якості потерпілого. Дана заява датована 22.08.2022.

Станом на 30.08.2022 вона не була розглянута, оскільки надійшла пізніше, вже після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження 30.08.2022.

Проте після скасування постанови від 30.08.2022 та продовження досудового розслідування дана заява станом на 22.12.2022 так і не була розглянута у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Слідчий суддя вважає ще раз наголосити на тому, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів, викладених скаржником.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування …має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 93, 110, 153, 220, 284, 303 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_4 від 22 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження за №00000090 від 02.10.2020 за ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15.02.2023 о 13 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1