Дата документу 16.02.2023 Справа № 334/6648/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6648/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/455/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19 травня 1988 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 85, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, звільнився 27 лютого 1990 року умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 24 дня;

2) 21 листопада 1990 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців 27 днів з конфіскацією майна, звільнився 09 квітня 1994 року у зв`язку із відбуттям покарання;

3) 03 жовтня 1995 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, звільнився 07 лютого 1998 року у зв`язку з відбуттям покарання;

4) 22 січня 1999 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.1 ст.196-1, ч.1 ст.206, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнився 10 квітня 2001 року у зв`язку з відбуттям покарання;

5) 12 листопада 2001 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнився 23 січня 2006 року у зв`язку із відбуттям покарання;

6) 13 червня 2007 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з випробувальним терміном строком на 3 роки;

7) 16 грудня 2008 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднано покарання за вироком від 13 червня 2007 року та визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнився 30 квітня 2013 року у зв`язку з відбуттям покарання;

8) 23 грудня 2013 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, умовно-достроково звільнений 01 листопада 2017 року з Оріхівської ВК Запорізької області на невідбутий строк 3 місяці 21 день,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 липня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 186 КК України.

Призначено ОСОБА_6 покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 1 рік,

- за ч.3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки,

- за ч.2 ст. 186 КК України - позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч.2 ст. 263 КК України позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього увезення із розрахунку день за день у строк покарання за період з 18 липня 2018 року по 19 вересня 2018 року, з 27 квітня 2020 року до набрання законної сили вироком.

Строк покарання постановлено рахувати з моменту надходження до установи виконання покарань.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено до набрання вироком законної сили тримання під вартою.

Вирішена доля речових доказів.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження щодо якого виділені в окреме провадження у зв`язку із оголошенням його розшуку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 18 серпня 2018 року по 18 вересня 2019 року у строк відбуття покарання.

Згідно з вироком суду, 10 травня 2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, шляхом присвоєння знайденого, придбав предмет схожий на кастет, який у подальшому почав незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 10 травня 2018 року приблизно о 23 годині 22 хвилин ОСОБА_6 , зберігаючи при собі раніше знайдений кастет, біля будинку № 14 по вул. Ладозька у м. Запоріжжя, був зупинений працівниками поліції, які під час проведення огляду виявили та вилучили у останнього вищевказаний металевий предмет, який являється контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме металевим кастетом, що виготовлений саморобним способом, який він, діючи умисно, незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, а саме, носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 18 липня 2018 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 , знаходились на зупинці громадського транспорту «площа Запорізька» біля будинку № 234 по пр.Соборному в м. Запоріжжя, де разом з ОСОБА_10 , якого випадково зустріли на вулиці, розпивали пиво.

В ході спілкування з раніше незнайомим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 побачили в його руках мобільний телефон «Мейзу», моделі «М6», в результаті чого у них виник умисел на відкрите протиправне його викрадення.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 шляхом ривку відкрито викрав з рук потерпілого мобільний телефон «Мейзу», моделі «М6» в корпусі синього кольору, імей НОМЕР_1 , вартістю 2998 гривень 99 копійок, з двома сім-картами операторів «МТС» та «Київстар», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності.

В цей час ОСОБА_9 наніс один удар кулаком руки в область лівого ока потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого він, втративши рівновагу, впав на землю, та наніс йому ще декілька ударів кулаками обох рук в область голови, а саме вушної раковини, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, садна в області лівого колінного суглоба. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 взявши під руки потерпілого почали, його вести в напрямку двору будинку № 234 по пр. Соборному в м. Запоріжжя, однак ОСОБА_10 вдалось вирватись та він почав втікати, однак наздогнавши останнього ОСОБА_9 наніс ще два удари ногою в ліву область черевної порожнини потерпілого.

Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, та своїми протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток у розмірі 2998 гривень 99 копійок.

Своїми спільними умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, 05 лютого 2020 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , де побачив, що металева калитка, яка веде до двору вказаного домоволодіння, не зачинена, скориставшись тим, що вдома нікого немає, пройшов на територію будинку АДРЕСА_3 за вказаною адресою,

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до дверей сараю, який розташований прямо від вхідної калитки, на території вищевказаного домоволодіння, рукою відкрив дерев`яні двері, які не мали внутрішнього та зовнішнього замку.

Після цього проник до господарського приміщення, звідки, таємно заволодів бензиновим електрогенератором фірми виробника «Werk WPG 3600» вартістю 4282 гривень та двома дитячими велосипедами, а саме: велосипедом зеленого кольору фірми виробника «Formula Roke 16» вартістю 1516 гривень 00 копійок, велосипедом синього кольору фірми виробника «Formula Rase 16» вартістю 1516 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальний збиток на загальну суму 7314 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Окрім того, 15 березня 2020 року приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні кафе «Калинка», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Товариська, 58, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_13 , не спостерігає за своїми речами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав зі стола планшетний комп`ютер «ViewSonic ViewPad model VS14445», в корпусі чорного кольору, вартістю 733 гривень 34 копійки, який належить ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

10 квітня 2020 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_4 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинену хвіртку проник на подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме велосипед «Ардіс Victory 26 s/n S 308591286», червоного кольору, вартістю 2344 гривень 89 копійок.

Після цього, ОСОБА_6 о 20.00 годині 10 квітня 2020 року повернувся на територію зазначеного домоволодіння та таким саме чином, таємно викрав велосипед «Intenzo Ocean Navigator RF 18 s/n K110106729», чорного кольору, вартістю 3600 грн., який належить ОСОБА_14 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5944 гривень 89 копійок.

Крім того, 19 квітня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля 1 під`їзду буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше знайому ОСОБА_15 , яка вийшла з вказаного під`їзду на прогулянку з собакою та випадково впала, внаслідок чого втратила ключі від своєї квартири та вказаного факту не побачила. У цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, який підібрав ключі та поклав їх до своєї кишені.

В подальшому, ОСОБА_6 приблизно о 21 годині 15 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним де мешкає ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись, тим, що ОСОБА_15 знаходиться на прогулянці з собакою, проник до кв. АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме:

мобільний телефон «Samsung GT-C5212» s/n: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартістю 418 гривень;

мобільний телефон «iPhone 5 16 Gb» в корпусі білого кольору, вартістю 1539 гривень 60 копійок;

цифровий ефірний приймач «Strong ТБВЧ SRT 8500», вартістю 295 гривень;

цифровий ефірний приймач «Simax set top box HDTR 871F2», вартістю 219 гривень 80 копійок;

парфуми «Lancome La Vie Est belle 75 ml», вартістю 1888 гривень;

настільний годинник «VST 731» вартістю 242 гривні 90 копійок;

цифрову фотокамеру «Pentax Optio Е 60», вартістю 600 гривень,

грошові кошти в сумі 5000 гривень, а всього викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_15 , на загальну суму 10203 гривень 30 копійок, спричинивши матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

27 квітня 2020 року о 08.31 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля магазину «Комфорт», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, 37-А, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито викрав з лівої кишені джинсових брюк майно, яке належить потерпілому ОСОБА_16 , а саме:

мобільний телефон «Samsung SM-J250F/DS (SEK)», в корпусі сірого кольору, imei 1 - НОМЕР_3 , іmеі НОМЕР_4 , вартістю 750 гривень;

грошові кошти в сумі 2000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 2750 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого, його захисника та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону в цілому дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, правильність кваліфікації його дій, та обґрунтованість призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості, фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, відомостей про особу обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, судом визнано вчинення злочину за епізодом від 18 липня 2018 року у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення.

Також суд обґрунтовано застосував положення ч.1 ст.70 КК України та призначив обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання надто суворим підстав немає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зарахування строку його попереднього ув`язнення з 18 серпня 2018 року по 18 вересня 2019 року у строк відбуття покарання, колегія суддів виходить з такого.

Судом зараховано ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку день за день за період з 18 липня 2018 року по 19 вересня 2018 року, а також з 27 квітня 2020 року до набрання вироком законної сили.

В той же час, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 перебував під вартою у період з 18 липня 2018 року по 19 вересня 2019 року, тобто до того часу, як ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2019 року йому змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги обвинуваченого та вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в цій частині та зарахувати ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 18 липня 2018 року по 19 вересня 2019 року (замість 19 вересня 2018 року як це помилково зазначено у вироку), а у решті вирок суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 липня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 186 КК України, змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Зарахувати ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 18 липня 2018 року по 19 вересня 2019 року (замість 19 вересня 2018 року, як це помилково зазначено у вироку).

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4