У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, що відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Установлено, що 26.09.2022 приблизно о 18 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "RENAULT LAGUNA", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по 37-му кілометрі автодороги 1705 сполученням «Лохвиця Гадяч Охтирка Велика Писарівка» у напрямку від м. Лохвиця до м. Гадяч, який поблизу с. Осняги Миргородського (колишня назва Гадяцького) району, в порушення вимог п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 змінив напрямок свого руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнившись, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів, виїхав на неї, чим створив небезпеку для руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «VOLVO XC 60» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався у зустрічному напрямку.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_4 п. п. 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України, згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 03.11.2022, пасажир автомобіля ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження: синець лівої бокової поверхні грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки в місцях переломів ребер, перелом 1-го ребра справа, переломи 2-го-5-го та 9-го ребер зліва, розрив зв`язок правого лопатково-ключичного з`єднання з крововиливом, деревоподібний розрив грудного відділу аорти, крововилив в парааортальну клітковину, крововиливи під плевру та тканину обох легень; садна та синці голови, лівого передпліччя, лівого колінного суглобу, правого колінного суглобу, синці лівого передпліччя, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, правого колінного суглобу та шиї, які за своїм характером є прижиттєвими, утворилися одномоментно, від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк 26.09.2022 та при обставинах, вказаних слідчим, у «...пасажира переднього сидіння автомобіля «Renault Laguna»...» при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок «...зіткнення автомобілів...». Виявлені тілесні ушкодження оцінюються лише в своїй сукупності, і, стосовно живої особи, відповідають ТЯЖКИМ тілесним ушкодженням, як небезпечним для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку як таким, що призвели до смерті (згідно п. п. 2.1.1а. 2.1.2. 2.1.3л, 2.1.3о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995).

Смерть ОСОБА_8 настала від шоку-крововтрати внаслідок розриву грудного відділу аорти при закритій травмі грудної клітки, про що свідчить комплекс морфологічних ознак, властивий даному виду травми, а також дані результатів судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи № 180 від 02.12.2022 водію автомобіля «VOLVO XC 60» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження: комбінована травма: хребетно-спинномозкова травма: перелом дуговідростчастого суглобу 7-го шийного хребця, перелом задньої дуги 6-го шийного хребця; рубці правої скроневої ділянки, завитка правої вушної раковини, правої щоки та лівої надбрівної дуги, які є результатом загоєння різаних ран голови, забій м`яких тканин лобно-скронево-тім`яної ділянки справа, яка утворилася від дії твердих предметів, можливо в строк 26.09.2022 та при обставинах, вказаних в постанові старшим слідчим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у водія «...автомобіля марки VOLVO XC...» при «...зіткненні автомобіля марки Renault Laguna...та автомобіля марки VOLVO XC...під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку...», і, лише в своїй сукупності, кваліфікується як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно п. п. 2.2.1в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-22/15257-ІТ від 17.11.2022 є порушення вимог пункту 10.1., 11.3. ПДР України водієм ОСОБА_4 , а саме:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути зіткнення, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми необережними діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 та спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У вчиненні правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шверін Німеччина, українець, громадянин України, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії протоколів яких додаються до клопотання, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 27.09.2022, протоколом огляду місця події (трупа) від 26.09.2022, висновком експерта СМЕ № 53 від 03.11.2022, поясненням ОСОБА_4 від 27.09.2022, висновком експерта інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/13908-ІТ від 19.10.2022, висновком експерта інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/13699-ІТ від 19.10.2022, висновком експерта інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/13697-ІТ від 17.10.2022, висновком експерта інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/13695-ІТ від 13.10.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.09.2022, протоколами проведення слідчого експерименту від 27.10.2022, висновком експерта інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/15257-ІТ від 17.11.2022, висновком експерта СМЕ № 180 від 02.12.2022, висновком експерта СМЕ № 179 від 30.11.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 28.11.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.12.2022 та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких.

При встановленні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та визначення виду запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім у кримінальному провадженні слід врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України:

- наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що підтверджується оголошенням йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину: згідно санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

- за станом здоров`я у підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу;

- згідно пояснень підозрюваного, висновку експерта судово-медичної експертизи та аналізу крові у вечір події зловживав алкогольними напоями;

- згідно допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 після події ДТП спілкувався з ними, що свідчить про те, що він знайомий з потерпілими та в майбутньому зможе незаконно впливати на них.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину та суворість покарання, яке йому загрожує, з урахуванням зазначеного стану соціальних зв`язків зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення. Репутація підозрюваного, а саме порушення ним Правил дорожнього руху, що підтверджується повідомленням про підозру у даному кримінальному провадженні, свідчить про його зневажливе ставлення до усталених у суспільстві норм поведінки та нормативно-правових актів, та свідчить про наявність ризику продовження протиправної поведінки.

- Незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням встановлених деталей події, тяжкості покарання та інших зазначених вище обставин, підозрюваний, з метою уникнення покарання, може перешкоджати об`єктивному слідству шляхом вчинення таких дій.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

- особиста порука на адресу слідчого управління та обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. У даному випадку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якій помер потерпілий ОСОБА_8 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

15.12.2022 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, який є тяжким злочином, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти років до десяти років.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шверін Німеччина, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з утриманням у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк тримання під вартою рахувати з 21 грудня 2022 року з 14 год. 50 хв.

Строк дії ухвали до 14 год. 50 хв. 19.02.2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_11 ОСОБА_12