Справа № 346/337/21
Провадження № 1-кп/346/194/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, раніше судимого, останній раз 24 липня 2017 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, без конфіскації, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.04.2019 року замінено невідбуту частину покарання на більш м`яким у виді обмеження волі на термін 2 роки 4 місяці 16 днів, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 3 місяці 9 днів, депутатом не являється, РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно. Злочини вчинено при наступних обставинах. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи 24 липня 2017 року засуджений Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, без конфіскації, будучи умовно-достроково звільнений, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та вчинив нові злочини проти власності за наступних обставин. 06 грудня 2020 року біля 14:20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Коломия по вул. Театральна, а саме в під`їзді будинку № 3, де, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав із під`їзду будинку АДРЕСА_3 велосипед марки PASSAT сірого кольору вартістю 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_4 . Після чого обвинувачений ОСОБА_4 місце вчинення злочину, разом із викраденим велосипедом покинув, чим обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій стороні - ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Крім того, 05 грудня 2021 року близько 12:15 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу пекарні «Тісто», що за адресою м. Коломия, вул. Мазепи 54, зайшов в загальний коридор житлового будинку АДРЕСА_5 , де діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав алюмінієву драбину-трансформер марки «Lader Pro 3х9», сірого кольору, бувшу у вжитку вартістю 2 696 гривень, яка належала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_6 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2 696 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, і надав суду показання, що визнає свою вину у таємному викраденні велосипеда і металевої драбини, все відшкодував, визнає свою вину у тому, що 06.12.2020 року десь біля 14 год. в під`їзді будинку по вул. Театральна в м. Коломия стояв велосипед, і він таємно викрав велосипед, потім поїхав на велосипеді на автобусну станцію у м. Коломия, залишив велосипед і пішов в кафе, коли з кафе виходив, то велосипеда вже не було, шкоду відшкодував. Крім того, 05.12.2021 року він ішов додому, десь біля пекарні в м. Коломия, по вул. Мазепи, зайшов до пекарні, і в під`їзді стояла металева драбина, і він таємно викрав металеву драбину, потім драбину продав, за грошові кошти купив продуктів. У вчиненому щиро кається, більше такого робити не буде, відшкодував шкоду, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву, у якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкоду йому відшкодовано. Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву, у якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив розгляд кримінального провадження провести без його участі.
Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжках), вчинених повторно знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних праворушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинені кримінальні правопорушення, обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжкі злочини. Обвинувачений є раніше судимим, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, хворіє, має незадовільний стан здоров`я. Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому: є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків. Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді обмеження волі, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений, був засуджений 24 липня 2017 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, без конфіскації, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.04.2019 року, замінено йому невідбуту частину покарання на більш м`яким у виді обмеження волі на термін 2 роки 4 місяці 16 днів, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року умовно-достроково його звільнено від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 3 місяці 9 днів, отже, обвинувачений, будучи особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, тому обвинуваченому остаточне покарання слід визначити на підставі ч. 4 ст. 81 КК України, та ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частину покарання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого. Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Крім того, слід скасувати арешт майна. Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 100, 124, 174, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 1 (один) рік обмеження волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, на підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 24 липня 2017 року Коломийського міськрайонного суду, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.04.2019 року, та ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року, та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 1 (один) рік 4 (чотири) місяці обмеження волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 року ОСОБА_8 (справа № 346/292/22, провадження 1-кс/346/56/22).

Речові докази: оптичний диск, на якому міститься відео із камери відеоспостереження розміщених на фасаді магазину Синевір, що в м.Коломия, пл.Відродження, - залишити при матеріалах кримінального провадження; металеву драбину-трансформер, сірого кольору, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати такою, що повернута власнику ОСОБА_7 ; оптичний диск в паперовому конверті із наявним на ньому маркуванням ALERUS DVD-R 4,7 GB - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1340 (одна тисяча триста сорок) гривень 28 копійок.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1