Справа № 740/13/23
Провадження № 1-кп/740/146/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000997 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.10.2022 року близько 18 год. 00 хв., у темний час доби, в умовах недостатньої видимості, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Генерала Корчагіна м. Ніжина у напрямку перехрестя з вулицею Шевченка.

Під час руху ОСОБА_4 проявив неуважність, відволікся від керування транспортним засобом, після чого не впевнився у безпечності виконання маневру та змінив напрямок руху керованого автомобіля, прийняв вправо, виїхавши правими колесами автомобіля на праве узбіччя поблизу будинку №9 та продовжуючи рух по узбіччю, виїхав на прилеглу територію, тобто територію, що прилягає до правого краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який підходив до проїзної частини, після чого з місця вчинення злочину зник.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: в області голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, забійними ранами та саднами лобно-тім`яної ділянки; в області шиї у вигляді закритого перелому 1-го шийного хребця справа; в області тулуба у вигляді закритих переломів остистих відростків 2-го та 3-го грудних хребців, а також закритої травми грудної клітки, яка виражалась подвійним переломом 1-го лівого ребра та переломом 1-го правого і 2-го лівого ребер, підшкірною емфіземою зліва (накопиченням повітря у підшкірно-жировій клітковині) та лівобічним гемопневмотораксом (накопиченням крові та повітря у лівій плевральній порожнині); в області поясу верхніх кінцівок у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої лопатки з ушкодженням зв`язкового апарату лівого грудинно-ключичного та ключично-акроміального зчленувань, а також закритого перелому акроміального кінця правої ключиці; в області нижніх кінцівок у вигляді відкритого перелому верхньої третини тіла лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків та забійної рани лівого стегна, які за ступенем тяжкості, як такі, що могли бути обумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 2.3 б) (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі); п. 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); п. 10.2 (Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України№ 1306 від 10.10.2001 (із змінами і доповненнями), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав, підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення, яке інкримінується, пояснивши, що 10 жовтня 2022 року під час руху автомобілем по вул. Корчагіна в м. Ніжині відволікся на мобільний телефон, внаслідок чого виїхав на бордюр і здійснив наїзд на пішохода, який перебував біля сміттєвих баків. Коли зрозумів, що збив людину, злякався і втік з місця ДТП. В подальшому відвідував потерпілого у лікарні, допомагав йому по дому після виписки, відшкодував усі витрати, пов`язані з лікуванням. У скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов прокурора визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10 жовтня 2022 року він виносив сміття, було темно і на тротуарі його збив автомобіль. Просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Шкода заподіяна злочином йому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має.

Згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за що він має нести відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України, до тяжких злочинів і характеризується необережною формою вини, тяжкі наслідки злочину у вигляді тяжких тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_6 , а також дані про особу обвинуваченого, який формально позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу захворювання на наркоманію.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому; обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Врахувавши всі зазначені обставини в їх сукупності, досудову доповідь Ніжинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, думку потерпілого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України основного покарання наближеного до мінімального, та додаткового покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах встановлених в санкції статті, застосувавши до основного покарання ст.ст. 75, 76 КК України, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Саме таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України та є справедливим щодо досягнення мети покарання, виходячи з вимог ст. 50 КК України, а також відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вищевказане кримінальне правопорушення вчинене до постановлення вироку Ніжинського міськрайонного суду від 04 січня 2023 року, яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, із установленням іспитового строку терміном 1 рік.

Згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Разом із цим, відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені ст.ст. 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_4 до ухвалення вироку від 04.01.2023 року, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим покаранням.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_7 коштів в сумі 34 975,71 гривень, законний, обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, крім того позов визнав обвинувачений.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 13.10.2022 року було накладено арешт на майно, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок по справі на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт слід скасувати.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів в розмірі 2642,92 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.01.2023 більш суворим покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 34 975 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 71 копійок на відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз по справі в розмірі 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) гривні 92 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 13 жовтня 2022 року на автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан- НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 зареєстрований за ОСОБА_8 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1