Категорія:ч. 4 ст. 185, ст. 128 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закінчення підготовки та призначення

апеляційного розгляду

27 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2023 року та розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою від 23 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, не працює.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді від 05 жовтня 2022 року та продовжений судовими рішеннями, залишено до набрання вироком законної сили, але на строк не більше 60 днів, тобто до 17 квітня 2023 року.

Зазначений вироку суду законної сили не набрав, оскаржений у апеляційному порядку обвинуваченим.

Вирок суду першої інстанції оскаржений у апеляційному порядку, строк дії запобіжного заходу закінчується, а 24 березня 2023 року від прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , надійшло клопотання, у якому він просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком суду першої інстанції законної сили, з визначення розміру застави, визначеної ухвалою Луцького міськрайонного суду. Вказує, що з часу застосування до обвинуваченого даного запобіжного заходу обставини, які слугували підставою для його обрання, не змінилися, як і не змінилася обстановка, яка б вказувала про належну процесуальну поведінку обвинуваченого та можливість застосування щодо нього іншого - більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України суддя - доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції: вирішує інші клопотання, у тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Частинами 1, 3 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

В частині 3 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із частиною 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, суддя - доповідач вважає прийнятними доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, які були підставою для застосування та подальшого продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обґрунтованість такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, дітей на утриманні немає, суспільно - корисною працею не займається, тобто у нього відсутнє постійне джерело прибутку та законні засоби для існування. У даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 128 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого та нетяжкого злочинів. Окрім того, Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 17 лютого 2023 року засуджений до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Слід визнати законними і доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обґрунтованість такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який є особою без міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, тобто немає постійного джерела прибутку та законних засобів для існування, у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні зокрема і тяжкого злочину, а вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2023 року засуджений до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду або надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто займатись злочинною діяльністю.

Хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, також не надано медичної документації на підтвердження неможливості з медичних показань подальшого тримання його під вартою, і що такі умови несуть реальну загрозу для його життя та здоров`я.

Наведені у клопотанні прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є належним чином обґрунтованими і вмотивованими, ризики, які слугували підставою для обрання та подальшого продовження йому запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Оцінивши зазначені ризики, ураховуючи, що апеляційне провадження стосовно обвинуваченого не закінчено, вважаю продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті, виправданим заходом.

Підстав для зміни, попередньо визначеного судом, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, розміру застави та покладених процесуальних обов`язків, не вбачається.

В порядку підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду суддею-доповідачем виконані вимоги ч. ч. 1, 3 ст. 401 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 196, 197, 401 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.

Закінчити підготовчі дії до апеляційного розгляду кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження призначити на 09 годину 00 хвилин 24 травня 2023 року в приміщенні Волинського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: