Справа № 502/1814/22
УХВАЛА

24 листопада 2022 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання
дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4
погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3
про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :
З клопотання дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та пояснень прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що відповідним дізнавачем здійснюється дізнання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000110 від 04.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
18.11.2022 р. в ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді обшуку у даному кримінальному провадженні за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено 3 невеликих рослини, ззовні схожі на рослини роду коноплі, що росли у вазонах.
Постановою дізнавача від 19.11.2022 р. вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Виходячи з наведеного, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та воно визнане постановою дізнавача речовими доказами у кримінальному провадженні, він у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просив слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З відповідного витягу, долученого до матеріалів клопотання, слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 04.10.2022 р. до ЄРДР за № 0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
При цьому в ході проведеного 18.11.2022 р. обшуку у кримінальному проваджені було виявлено та вилучено відповідні речі, зазначені у клопотанні, які постановою від 19.11.2022 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
При цьому питання про наявність чи відсутність складу відповідного кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, знаходиться поза межами компетенції слідчого судді на даній стадії кримінального провадження.
А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування у формі дізнання залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 18.11.2022 р. в житлі ОСОБА_5 під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, 04.10.2022 р. до ЄРДР за № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, майно: - 3 невеликих рослини, зовні схожі на рослини роду коноплі, що росли у вазонах.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, помістивши його на зберігання у визначеному органом досудового розслідування місці.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1