Справа № 947/2546/23
Провадження № 1-кс/947/970/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, 15.01.2023 року по вул. Центральна в с. Курісове, Березовського району Одеської області, біля опори леп № 57, відбувся виїзд автомобіля «Toyota Avensis» реєстраційни номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , за межі проїзної частини із подальшим наїздом на залізобетонну опору та дерево, у результаті якого пасажир автомобіля ОСОБА_6 загинув на місці події.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 15.01.2023 року розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Під час огляду місця ДТП транспортний засіб «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений в Березівський РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. березівка, вул. Мічуріна, 3.

16.01.2023 року автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. З метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Крім того, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 до суду направив заяву про розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна без участі власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені автомобілі згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження вилученого автомобіля, за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у їх арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процесс встановлення істини по кримінальному провадженні.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000104 від 15.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.05.2019 року, який належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власникам та іншим особам.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1