Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/841/20
Провадження № 1-кп/553/453/2023
У Х В А Л А

Іменем України

03.02.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В-Ольхова Станічно Луганського району Ворошиловградської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що 15.12.2019 року о 12:27 годині, ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21103», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Гагаріна від вул. Льва Ландау в напрямку с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, зі швидкістю близько 50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі буд. 356 по проспекту Гагаріна в м. Харкові, ОСОБА_4 проявив неуважність, діючи необережно, своєчасно не зменшив швидкість руху, не зупинив керований автомобіль та не дав дороги пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зправа наліво по ходу руху автомобіля, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якого перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/913-А/19 від 21.01.2020 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закритий перелом проксимального метаепіфізу лівої великогомілкової кістки та закритий перелом латеральної кісточки правої малогомілкової кістки без зміщення, що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні.

Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 згідно з висновком комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи звуко- і відеозапису №7/1437/1438/13/302 КПСЕ-19 від 20.01.2020 року з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та наслідками.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання захисником заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав та пояснив, що добровільно, в повному обсязі відшкодував потерпілій ОСОБА_6 завдану шкоду, просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України, усвідомлюючи наслідки застосування щодо нього вказаної норми.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши клопотання, думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Однією з підстав звільнення від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності, відповідно до ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

З положень ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 369 КПК України, судове рішення, в якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається в формі вироку.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

За наведених вище підстав, суд вважає необхідним вирішити клопотання захисника відповідно до вимог ст. 286 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», вказаним законом посилено кримінальну відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме збільшено розмір штрафу та додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років стало обов`язковим, тому в даному випадку суд керується Законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення діяння. Так, відповідно до ст. 12 КК України (в ред., що діяла на час скоєння кримінального правопорушення), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає максимально суворе покарання в виді обмеження волі, та, яке, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 скоїв 15.12.2019 р. Оскільки з того часу минуло більше 3 років, від слідства та суду обвинувачений не ухилявся, інших злочинів не вчинив (даних щодо вчинення нового кримінального правопорушення суду не надано), висловив згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставах ст. 49 КК України (підстави звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі що таке звільнення відбувається з нереабілітуючих підстав, та наслідки такого звільнення обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими), звільнення від кримінальної відповідальності в даному випадку є обов`язком суду, тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності. Перешкод, передбачених ч. ч. 2 - 5 ст. 49 КК України, щодо звільнення від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

З урахуванням висновків про застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17), та з огляду на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю не з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів (висновки експертиз №7/1436СЕ-19 від 10.01.2020, та № 7/1437/1438/13/302КПСЕ-19 від 20.01.2020) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 369 - 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зняти арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року, з речового доказу, а саме автомобіля марки «ВАЗ-21103» днз НОМЕР_1 , що передано на відповідальне зберігання під схорону розписку обвинуваченому ОСОБА_4 , та залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судової автотехнічної експертизи в розмірі 2041 (дві тисячі сорок одна) гривень 13 копійокна користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у зв`язку з проведенням комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи в розмірі 5024 (п`ять тисяч двадцять чотири) гривень 32 копійкина користь держави.

Копії ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1