Справа № 137/452/19
Провадження №1-кп/132/179/22
Вирок

Іменем України

12 грудня 2022 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000022 від 29.01.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саров Геранбойського району Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, азербайджанця, непрацюючого, неодруженого, освіта повна загальна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.07.2010 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки і покладенням обов`язків; 18.04.2012 р. вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; 17.04.2019 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту; 28.09.2020 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_5 ,

Потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою матеріали відносно якої відділені в окреме провадження та невстановленою в ході досудового розслідування особою, вирішили заволодіти чужим майном, а саме грошовими коштами незнайомих їм громадян, шляхом їх обману. Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_3 та особі матеріали відносно якої відділені в окреме провадження, необхідно було прибути в смт Літин Вінницької області та в подальшому, по вказівці невстановленої особи, прибути у визначений час до певної адреси, де буде необхідно отримати від громадян гроші під приводом визволення їх близьких родичів з органів поліції. Надалі, з метою виконання задуманого, ОСОБА_3 спільно із особою, матеріали відносно якої відділені в окреме провадження, 29.01.2019 приблизно о 10:00 год., діючи згідно з досягнутою разом з невстановленою особою домовленістю, в інтересах групи, прибули до смт Літин Вінницької області, де почали очікувати телефонного дзвінка від невстановленої особи для отримання інформації про адресу, куди їм необхідно прибути.

29.01.2019 приблизно о 11:00 год., ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої відділені в окреме провадження, отримали від невстановленої особи телефонний дзвінок та по його вказівці, з метою реалізації свого злочинного наміру, присіли до маршрутного таксі та поїхали у напрямку с. Селище Літинського району Вінницької області. Прибувши в с. Селище Літинського району Вінницької області, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої відділені в окреме провадження та невстановленою особою, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, де невстановлена особа зателефонувала на стаціонарний телефон (04347) 2-16-46, який встановлений в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її син здійснив наїзд на людину та перебуває в поліції, і йому терміново необхідні грошові кошти для того, щоб він міг розрахуватися з потерпілою та його не було притягнуто до кримінальної відповідальності. Надалі ОСОБА_6 , сприйнявши інформацію повідомлену вищезазначеними особами, як правдиву, будучи введеною в оману, відповіла їм, що має грошові кошти в сумі 7000 доларів США та передасть їх для визволення сина з біди.

Отримавши позитивний результат від своїх шахрайських дій, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої відділені в окреме провадження, почали шукати адресу проживання потерпілої ОСОБА_6 . Згодом ОСОБА_3 підійшов до будинку в якому проживала ОСОБА_6 , де продовжуючи свої злочинні дії та маючи на меті доведення їх до кінця, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долар США), встановленого Національним банком України станом на 29.01.2019 складає 194530 гривень, які остання передала ОСОБА_3 особисто в руки.

З отриманими грошовими коштами вказані особи розпорядилися на власний розсуд.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_6 , свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази та документи, а також документи, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав частково. Суду показав, що через мережу Інтернет він знайшов роботу кур`єра, яка полягала у тому, що необхідно було у певному місці забрати грошові кошти від осіб, яких знаходила особа, що запропонувала йому роботу, та передати їх в інше місце. З цією метою він разом із своїм товаришем ОСОБА_7 приїхали з м. Харків до м. Вінниці. ОСОБА_8 був з ним лише для того, щоб оформити оренду квартири в м. Вінниці. Він мав виконувати вказівки, які давала особа по телефону та шукала адреси на які необхідно приїхати. 29.01.2019, приїхавши на автостанцію смт Літин вони разом із ОСОБА_7 почали шукати як проїхати в АДРЕСА_2 . Після цього вони сіли до маршрутного таксі та поїхали на вищевказану адресу, однак в подальшому зрозуміли, що приїхали не в той населений пункт. Потім вони поїхали в с. Селище Літинського району Вінницької області, звідки він зателефонував до роботодавця, якого було звати « ОСОБА_9 » та який назвав йому адресу, де необхідно було забрати кошти, - спочатку вул. Волкова, а потім вул. Коцюбинського. Автомобілем «таксі» він поїхав на вулицю, яку сказав йому роботодавець. Коли проходив по вулиці, то з одного із дворів вийшла жінка похилого віку, як згодом йому стало відомо ОСОБА_10 , яка запитала його чи він не її шукає, на що він відповів, що мабуть її. Особисто до ОСОБА_10 він не телефонував та при зустрічі з нею нічого їй не говорив. Згодом ОСОБА_10 передала йому гроші, які були загорнуті в аркуш паперу, і він пішов в напрямку автошляху. Коли він відійшов від будинку, то аркуш паперу, в який були загорнуті гроші, він за допомогою запальнички спалив. Потім по телефону роботодавець сказав передати кошти іншій людині, однак та людина на зустріч не прийшла. Через деякий час він поміняв частину доларів на 70 тис. грн та згодом переслав невідомому чоловікові, а 2 тис. доларів залишив при собі. Наступного дня його затримали працівники поліції. Мети вчиняти даний злочин у нього не було, оскільки він мав намір лише заробити гроші за виконану роботу. Тому свій вчинок він засуджує та шкодує про те, що сталось.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що їй зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що її син здійснив наїзд на людину та перебуває в поліції, і йому терміново необхідні грошові кошти для того, щоб він міг розрахуватися з потерпілою та його не було притягнуто до кримінальної відповідальності. Сприйнявши інформацію повідомлену вищезазначеними особами, як правдиву, вона відповіла їм, що має грошові кошти в сумі 7000 доларів США та передасть їх для визволення сина з біди. Через деякий час до неї прийшов невідомий їй чоловік, як згодом їй стало відомо ОСОБА_11 , якому вона на веранді свого будинку віддала вищевказану суму грошей. У відповідь чоловік сказав, що із сином буде все добре. Будь-яких документів він їй не надавав. Згодом приїхав її син, якому вона все розповіла і він сказав, що її обманули шахраї. Через деякий час її визивали в поліцію на впізнання особи, якій вона 29.01.2019 передавала гроші, і серед осіб, які були на впізнанні, вона впізнала ОСОБА_3 . На даний час завдана злочином шкода її не відшкодована. Щодо визначення розміру та виду покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 29.01.2019 року приблизно біля 11 год. він знаходився на автовокзалі в смт Літин Вінницької області та бачив як двоє людей у таксиста запитували про якусь адресу. Через деякий час, коли він приїхав додому на обід, то з будинку вийшла в сльозах його мати та запитала чи з ним усе добре. Після чого мати розповіла, що додому приходив незнайомий чоловік, який сказав, що її син, тобто він, знаходиться в поліції і щоб йому допомогти потрібні гроші. Вона взяла в будинку гроші в сумі 7 тис. доларів США та передала незнайомому чоловікові. В той же день до них зателефонував слідчий і повідомив, що затримали чоловіка, який незаконно заволодів їх коштами. Після цього вони з матір`ю ходили в поліцію на впізнання, де впізнали затриманого чоловіка, який незаконно заволодів їх коштами, яким виявився ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює таксистом. 29.01.2019 року біля 11 год., коли він знаходився на автовокзалі, то до нього підійшов незнайомий чоловік та попросив його відвезти на АДРЕСА_2 . Через деякий час його визвали до поліції на впізнання, в ході якого він впізнав того чоловіка, якого підвозив 29.01.2019 року, а саме: ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що працівники поліції запрошували його в якості понятого при тому як біля будинку по вул. Коцюбинського в смт Літин Вінницької області було знайдено зім`ятий аркуш паперу, на якому ОСОБА_10 була написана розписка. Що там було написано не можна було прочитати, оскільки все було розмито. Також він був присутнім на впізнанні, де перебували декілька осіб, серед яких був чоловік схожий на ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що в 2019 році він займався перевезенням пасажирів. Працівники поліції його визивали для впізнання особи, яку він перевозив приблизно в січні 2019 року. Станом на той час, він не заперечує, що можливо і впізнав особу, яка була серед осіб, яку необхідно було впізнати та яку він перевозив. Також він підтверджує ті показання, які він давав слідчому в 2019 році.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково, його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами наданими прокурором, зокрема:

- заявою потерпілої ОСОБА_6 від 28.01.2019 про те, що вона надає згоду працівникам поліції на проведення огляду її домогосподарства з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучення речей і предметів, які мають значення для кримінального провадження;

- протоколом огляду місця події від 29.01.2019 року домогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено слід підошовної частини низу взуття та ілюстрованою фототаблицею до протоколу ОМП;

- протоколом огляду місця події від 30.01.2019 року біля бетонного стовпа-опори лінії електропередачі № 51, що по вул. Коцюбинського, с. Селище Літинського району Вінницької області, де було виявлено фрагмент паперу, який містить текст розписки написаний ОСОБА_6 на ім`я начальника РВП про добровільну оплату в повному обсязі лікування дівчини, яка попала в ДТП та ілюстрованою фототаблицею до протоколу ОМП;

- постановою заступника начальника СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 від 30.01.2019 року про визнання речовими доказами аркуш паперу із рукописним текстом, написаний потерпілою ОСОБА_6 , та передачу його на зберігання;

- квитанцією № 291 від 30.01.2019 року про отримання на зберігання речового доказу, а саме: аркуш паперу із рукописним текстом, написаний потерпілою ОСОБА_6 , який було виявлено та вилучено під час ОМП від 30.01.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2019, у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , згідно яких, потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу з табличкою № 2, тобто ОСОБА_3 , якій 29.01.2019 вона надала грошові кошти в сумі 7000 доларів США та ілюстрованими фототаблицями до протоколу слідчого експерименту від 30.01.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2019, у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , згідно яких, свідок ОСОБА_12 впізнав особу з табличкою № 1, тобто ОСОБА_3 , який 29.01.2019 у першій половині дня запитував його, як проїхати на вул. Коцюбинського, коли він перебував на автостанції «Літин», та ілюстрованими фототаблицями до протоколу слідчого експерименту від 30.01.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2019, у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , згідно яких, свідок ОСОБА_13 впізнав особу з табличкою № 2, тобто ОСОБА_3 , якого підвозив на власному автомобілі з автовокзалу «Літин» на вул. Коцюбинського смт Літин та ілюстрованими фототаблицями до протоколу слідчого експерименту від 30.01.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2019, у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , згідно яких, свідок ОСОБА_16 впізнав особу з табличкою № 1, тобто ОСОБА_3 , якого підвозив на власному автомобілі на вул. Волкова смт Літин та ілюстрованими фототаблицями до протоколів слідчих експериментів від 30.01.2019;

- протоколом від 30.01.2019 про затримання ОСОБА_20 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, матеріали справи відносно якого виділені в окреме провадження;

- постановою заступника начальника СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 від 30.01.2019 року про визнання речовими доказами грошові кошти в сумі 2100 доларів США, грошові кошти в сумі 1900 гривень, мобільні телефони марки: «Nokia», «Nomi», «Huawei», «Nokia», кросівки синього кольору та передачу їх на зберігання;

- квитанцією № 292 від 30.01.2019 про отримання на зберігання речових доказів, а саме: грошові кошти в сумі 2100 доларів США, грошові кошти в сумі 1900 грн, мобільні телефони марки: «Nokia», «Nomi», «Huawei», «Nokia», кросівки синього кольору «Adidas», які було виявлено та вилучено під час затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_20 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2019, де ОСОБА_3 у присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та спеціаліста ОСОБА_22 , добровільно розповідає по показує на місцевості про обставини подій, які відбулись 29.01.2019, коли було вчинене кримінальне правопорушення, при цьому ОСОБА_3 підтримав показання, які ним було надано 30.01.2019 в якості підозрюваного та доданими до протоколу CD-диском, на якому зафіксовано результат слідчого експерименту;

- відеофайлами з камер відеоспостереження, що розташовані в смт Літин Літинського району Вінницької області, які надала Літинська селищна рада на оптичному диску CD-R об`ємом 700 мв;

- постановою заступника начальника СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 від 30.01.2019 про визнання речовими доказами CD диск марки «ARITA» із відеозаписами за 29.01.2019 вул. Богдана Хмельницького та вул. Соборна, що в смт Літин Вінницької області та передачу його на зберігання;

- протоколом огляду предмету від 04.02.2019, а саме CD-R диску об`ємом 700 мв марки «ARITA», згідно якого було оглянуто відеозаписи, на яких зафіксовано рух осіб, які по зовнішності схожі на ОСОБА_3 та ОСОБА_20 , на ділянці автошляху «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» по вул. Соборна та по вул. Богдана Хмельницького в смт Літин Вінницької області;

- протоколом огляду предметів від 08.02.2019, а саме мобільного телефону марки «Huawei» в корпусі синього кольору в прозорому силіконовому чохлі із сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який було вилучено в ОСОБА_3 , в якому наявна інформація, а саме: контакти, журнал дзвінків та смс-повідомлення, які надходили протягом 29.01.2019 та 30.01.2019, згідно яких ОСОБА_3 , по вказівці невстановленої особи, вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду предметів від 08.02.2019, а саме мобільного телефону марки «марки «Nomi» із сім-картою НОМЕР_4 ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який було вилучено в ОСОБА_3 , в якому наявна інформація, а саме журнал дзвінків та смс-повідомлення, які надходили протягом 29.01.2019 та 30.01.2019, згідно яких ОСОБА_3 , по вказівці невстановленої особи, вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.02.2019 про отримання в ПрАТ «Київстар» інформації в електронному вигляді по вхідних та вихідних з`єднань мобільного телефону «Nokia», який належить ОСОБА_3 ;

- листом №133-вих-80с141-2019 від 26.02.2019 ПАТ «Укртелеком» з роздруківкою з`єднань по вхідних дзвінках абонентського номеру НОМЕР_7 за період з 07.00 год. по 16.00 29.01.2019, що належить потерпілій ОСОБА_6 , та на який невстановлена особа, зателефонувала і повідомила ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію;

- висновком експерта ВНДЕКЦ № 110 від 28.02.2019 про проведення трасологічного дослідження, згідно якого, слід взуття, який був виявлений та зафіксований 29.01.2019 під час огляду місця події, поряд із територією домогосподарства по АДРЕСА_2 , залишений групою взуття, до якої належать кросівки, які були вилучені 30.01.2019 під час затримання у ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вищеперераховані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, мають відношення до даного кримінального провадження, а тому визнає їх допустимими.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, яке полягає у шахрайстві, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на це, показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні, в яких він частково визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання, обвинуваченого, потерпілої та свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом встановлено, що вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На досудовому слідстві дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта ВНДЕКЦ за проведення трасологічного дослідження (висновок експерта № 110 від 28.02.2019) становлять 1144,00 грн, які на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_3 . 01.02.2019 року застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який втратив свою дію у зв`язку із засудженням ОСОБА_3 до покарання у виді позбавлення волі в рамках іншого кримінального провадження.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, своєї винуватості повністю не визнав, не розкаявся, кримінальному провадженню не сприяв, до відшкодування завданої потерпілій майнової шкоди не приступив, з потерпілою не примирився, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, обставини, які обтяжують його покарання, а саме рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також відсутність обставин, які пом`якшують його покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе в ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 190 КК України, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Враховуючи також те, що інкримінований злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 до постановлення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 28.09.2020 року, тому остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за правилами, передбаченим ч. 4 ст. 70 КК України.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області від 01.02.2019 року на речові докази в рамках даного кримінального провадження, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає частковому скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 28.09.2020 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту ухвалення вироку, зарахувавши останньому в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 28.09.2020 року.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

Арешт накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області від 01.02.2019 року скасувати частково, а саме: скасувати арешт на грошові кошти в сумі 2100 доларів США номіналом по 100 доларів та грошові кошти в сумі 1900 гривень, номіналом 100 та 500 гривень, які упаковано до спецпакету ГСУ НПУ № INZ1034224; мобільні телефони марки «Nokia» в корпусі сірого кольору із сім-картою НОМЕР_8 ІМЕІ: НОМЕР_9 ; марки «Nomi» із сім-картою НОМЕР_4 ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , які упаковано до спецпакету ГСУ НПУ № INZ1034223; мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору в прозорому силіконовому чохлі із сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який упаковано до спецпакету ГСУ НПУ № INZ1034221; кросівки синього кольору, які упаковано до спецпакету ГСУ НПУ № INZ3004441.

В іншій частині арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_11 , який поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № TNZ 1034225 скасуванню не підлягає, оскільки питання про долю цього речового доказу має бути вирішене в рамках іншого кримінального провадження, яке було раніше виділене в окреме провадження.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 2100 доларів США номіналом по 100 доларів та грошові кошти в сумі 1900 гривень номіналом по 100 та 500 гривень, які було передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - передати за належністю ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Nokia» із сім-картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Nomi» із сім-картою НОМЕР_4 , ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , які упаковано до спец пакету ГСУ НПУ №INZ1034223; мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору в прозорому силіконовому чохлі із сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕН: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , та які було передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - передати за належністю їх власнику ОСОБА_3 ;

- кросівки синього кольору «Adidas», які упаковано до спец пакету ГСУ НПУ №INZ3004441 та які було передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити;

- аркуш паперу із рукописним текстом написаним потерпілою ОСОБА_6 , який було передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

- СД - диск типу «CD-R» марки «ARІTA» об`ємом 700 MB, із відеозаписом вулиць Соборна та Богдана Хмельницького в смт Літин Вінницької області, за 29.01.2019, який було залишено при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000022.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_23 ОСОБА_24