Справа № 467/793/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000128 від 07 вересня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнськ Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 має звання солдат рядового складу, та відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 507 від 18 лютого 2022 року визнаний придатним до проходження військової служби згідно Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", діючи всцпереч положенням Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 року, Закону України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" ,"Про військовий обов`язок і військову службу" вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації за наступних обставин.

Так, 14 вересня 2022 року близько 14 години 30 хвилин, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи належним чином повідомленим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації. будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби. діючи умисно, усвідомлюючи свої дії. з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, не маючи права на відстрочку, без поважних на це причин. безпідставно пославшись на сімейні обставини, в категоричній формі і відкрито відмовився від отримання повістки про прибуття для відправки до військової частини НОМЕР_2 і подальшого призову на військову службу під час мобілізації, про що власноруч зазначив на корінці повістки, тим самим ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушим вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та вимоги Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 року".

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 14 вересня 2022 року близько 14 години 30 хвилин власноручно, усвідомлюючи наслідки своїєї протиправної поведінки написав на корінці повістки про відмову від призову та мобілізації згідно Указу Президента № 65/2022 від 24.02.2022 у зв"язку з тим, що психологічно не готовий воювати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, а саме як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є нетяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин вперше, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не має постійного місця роботи, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває з 2 квартала 2022 року. на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, на обліку Первомайського РВ №2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській облсті не перебуває, та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, суд дійшов висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 336 КК України.

Водночас, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень (злочинів) та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1