Категорія:в порядку КПК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2022 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022 у кримінальному провадженні № 0000008 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2022 року скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задоволено, скасовано повідомлення про підозру від 01.08.2022 року ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє будь-яке обґрунтування та посилання на факти порушення слідчим або прокурором вимог ст.ст.277, 288 КПК України, що має обов`язково досліджуватись судом під час судового розгляду. Крім того, матеріали кримінального провадження під час судового розгляду даної справи не досліджено та жодних дій для витребування цих матеріалів слідчим суддею не вжито. Вказує на те, що згідно ч.1 ст.277 КПК України не передбачено необхідність зазначення слідчим і прокурором в повідомленні про підозру доказів, якими вона обґрунтовується. Також зазначає, що прокурора не було повідомлено про дату та час судового розгляду 27.12.2022, чим унеможливило участь прокурора в судовому засіданні та порушено принцип змагальності сторін. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 вважає її необґрунтованою. Посилається на те, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 було здійснено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурорів, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи скаргу захисника на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, слідчий суддя у своїй ухвалі, крім іншого, зазначає, що досудове розслідування в межах даного кримінального провадження здійснювалося відносно щодо посадових осіб КЕВ м. Володимир - Волинський, які за сприяння ПП «МП Сантехмонтаж» здійснили привласнення чужого майна, а не відносно ОСОБА_9 .. Водночас, у витягах з ЄРДР особу, яку повідомлено про підозру ОСОБА_9 не зазначено, відомості щодо якого до ЄРДР, у відповідності до вимог ч.2 ст.214 КПК України, не вносилися і досудове розслідування фактично не здійснюється, оскільки досудове розслідування розпочате, проводиться відносно Посадових осіб КЕВ м. Володимир - Волинський за сприяння ПП «МП Сантехмонтаж».

На думку слідчого судді, досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводилося формально, без внесення відомостей до ЄРДР за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України щодо ОСОБА_9 , або підприємства, яке він очолює, тобто без дотримання належного процесуального порядку, чим порушено ч.2 ст.214 КПК України.

Однак, такі доводи суперечать матеріалам провадження.

Так, згідно повідомлення про підозру від 01.08.2022, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він вчинив неправомірні дії будучи службовою особою, а саме будучи засновником та директором Приватного підприємства «Мале підприємство Сантехмонтаж», за сприяння та за пособництва якого, на думку органу досудового розслідування, вчинено кримінальні правопорушення.

Приписами ч.5 ст.214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

З витягу з ЄРДР убачається, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні розпочато за фактом привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами КЕВ м.Володимир-Волинський за сприяння ПП «Сантехмонтаж», ФОП ОСОБА_10 на суму 757051,2 грн.

А також посадові особи КЕВ м.Володимир-Волинський за сприяння ПП «Сантехмонтаж» видали завідомо неправдиві офіційні документи.

Попередня правова кваліфікація ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України (а.п.14-15).

Як убачається з повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022, він як директор ПП «МП Сантехмонтаж» підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України (а.п.7-11).

Тобто відомості до ЄРДР були внесені і щодо посадових осіб ПП «Сантехмонтаж» і досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проводилось в тому числі щодо вказаних службових осіб даного підприємства.

З огляду на наведене, при внесенні відомостей до ЄРДР реєстратором дотримано вимоги ст.214 КПК України, а тому посилання слідчого судді на те, що відомості щодо ОСОБА_9 до ЄРДР не вносились, як на підставу скасування повідомлення про підозру, суперечать положенням ч.5 ст.214 КПК України і не можуть бути безумовними підставами для задоволення скарги захисника.

Також як на мотиви прийнятого рішення слідчий суддя зазначає, що в повідомленні про підозру ОСОБА_9 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, органом досудового розслідування зазначено лише один доказ, а саме висновок за результатами проведення судово-економічної експертизи №409 від 14.04.2022 року, інших доказів не вказано.

Відтак, органом досудового розслідування не доведено, що діями ОСОБА_9 дійсно завдано збитків КЕВ м.Володимир-Волинський.

Однак, такий висновок суперечить вимогам ч.1 ст.277 КПК України, в якій міститься вичерпний перелік, які саме відомості мають міститись в повідомленні про підозру, серед яких зазначення доказів на підтвердження підозри немає.

Таким чином, слідчий суддя вдався до оцінки доказів винуватості чи невинуватості особи, адже зазначив, що органом досудового розслідування не доведений факт завдання ОСОБА_9 збитків.

Отже, слідчий суддя ще на стадії досудового розслідування вирішив питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України), а не належать до компетенції слідчого судді.

Також в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя допустив суперечності та невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя констатував той факт, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження.

Водночас слідчий суддя прийшов до висновку, що у даному випадку відсутня наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України при обставинах, зазначених в повідомлені про підозру від 01.08.2021.

З огляду на наведені вище обставини, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України із постановленням апеляційним судом нової ухвали на підставі положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, якою в задоволенні скарги захисника про скасування повідомлення про підозру від 01.08.2022 слід відмовити.

Вимоги п.2 ст.277 КПК України визначають, що повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно з ч.1 ст.278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, за формою і змістом відповідає вимогам ст.277 КПК України та містить у собі відомості, передбачені вказаними статтями, у тому числі зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 (а.п.7-11).

Як вбачається з тексту оскаржуваної підозри, в ній, відповідно до вимог ст.277 КПК України, належним чином викладено зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, в даному випадку органом досудового розслідування належним чином дотримано вимоги, які ставляться КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 було здійснено у передбачений законом спосіб.

Аналіз положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Таким чином, доказування обґрунтованості підозри вважається досягнутою, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідно особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може ґрунтуватись на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні. Обґрунтованість підозри не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі, зазначення часу і місця його вчинення, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відповідно, і вимога щодо достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого, прокурора повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи ще неповною, призводить тим не менше до обґрунтованого висновку про причетність особи до інкримінованого їй злочину та виключає протилежний висновок на даний момент розслідування.

Не вдаючись до оцінки доказів з точки зору їх достатності та допустимості, а також доведеності поза розумним сумнівом вини особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, при вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється слідчим суддею виключно з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав вважати особу причетною до вчинення кримінального правопорушення, а також стверджувати, що підозра є настільки обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Визначаючи стандарт «достатня підстава», що застосовується при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.01.2022 зазначила, що … стандарт доказування «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження) (справа № 11 - 132сап21).

Доводи скарги захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_9 , а також щодо оцінки доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, на переконання апеляційного суду, не можуть бути предметом перевірки під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, а мають бути оцінені судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи сукупність вищенаведених обставин та вимоги кримінального процесуального законодавства, підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022 з мотивів, викладених в скарзі сторони захисту, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2022 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022 у кримінальному провадженні № 0000008 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги захисника Ткачука про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.08.2022 у кримінальному провадженні № 0000008 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: