Справа № 157/364/23 Провадження №11-сс/802/131/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000063),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року частково задоволено клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на двигун автомобіля марки «Renault» моделі «Master», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який вилучений 24 лютого 2023 року під час огляду місця події. У задоволенні клопотання про арешт автомобіля марки «Renault» моделі «Master», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , відмовлено, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що автомобіль відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Також зазначає, що транспортний засіб, в накладенні арешту на який відмовив слідчий суддя, визнано речовим доказом, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути корисні як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказує на те, що повернення транспортного засобу володільцю, може негативно вплинути на встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримувала подану апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на автомобіль, власника майна, який заперечив апеляційну скаргу і просив рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався.

З матеріалів провадження встановлено, що СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2023 року до ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області звернувся ОСОБА_7 , для первинної реєстрації транспортного засобу марки «Renault» моделі «Master», номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , під час проведення дослідження якого встановлено, що знаки маркувального позначення номера двигуна піддавалися знищенню за допомогою абразивних інструментів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, а саме двигуна транспортного засобу марки «Renault» моделі «Master», номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , знаки якого маркувального піддавались знищенню.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Арештоване майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Окрім того, всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням прокурор не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речових доказів (транспортного засобу), як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежився лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на транспортний засіб може призвести до обмеження прав його володільця.

Таким чином, слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на автомобіль, які би відповідали меті та завданням його арешту, воно не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучені до нього матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на весь транспортний засіб не відповідає вимогам закону, слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його повного задоволення.

Істотних порушень норм КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вбачає.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: