Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 листопада 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2022 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000201 від 28.10.2022 року за ч.1 ст.289, ч.4 ст.296 КК України

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 08.01.2023 року.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи фактичного перебування;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
Не погодившись з рішенням суду, прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного та ризики, передбачені ст.177 КПК України. Звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не враховано наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які були наведені як в клопотання, так і в судовому засіданні прокурором, те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також не має офіційного місця роботи.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисників, котрі вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 28 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.296 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 28 жовтня 2022 року приблизно об 11 год. 30 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 у групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи у громадському місці приміщенні магазину «Продукти», розташованому в с. Переброди по вул. Миру Сарненського району Рівненської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, прагнучи показати свою зневагу та перевагу у фізичній силі, діючи з особливою зухвалістю, умисно, шляхом нанесення ударів, заздалегідь підготовленими предметами, схожими на металеві прути, безпричинно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які спричинили останнім фізичного болю.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у повній мірі дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.296 КК України, що підтверджено доказами, достатніми на етапі досудового розслідування для вирішення питання щодо запобіжного заходу і дійшов вірного висновку, що на даний час, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та недоведеність прокурором обставин, які б указували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо того, що ні в клопотанні, ані в судовому засіданні не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому, згідно з положеннями ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не доведені, отже є голослівними.

Що стосується посилання прокурора в апеляційній скарзі на недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, то вони не заслуговують на увагу, оскільки фактично ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливої поведінки підозрюваного в майбутньому та не містять під собою обґрунтованих підстав.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід є співрозмірним з існуючими ризиками, тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який має родину, дітей, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, умови домашнього арешту не порушує, після збройного нападу копав траншеї в селі, чим допомагав територіальній обороні.

Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею характеру і ступеню тяжкості інкримінованого злочину та обставин його скоєння також не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі тяжкість вчиненого злочину, у якому підозрюється особа, на переконання колегії суддів, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду захисники підозрюваного вказали, що останній не перебував в розшуку, не ухиляється від слідства та суду, до органу досудового розслідування та суду прийшов добровільно, надає покази, тому зазначені в клопотанні ризики не є доведеними та не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. При цьому апеляційним судом приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного перегляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо підозрюваного ризиків, а тому апеляційні вимоги прокурора стосовно необхідності застосування щодо останнього виключно найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2022 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3