Справа № 694/2259/22
Провадження №1-кп/694/3/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
24.01.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівка, Михайлівського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.02.2017 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини майна, звільнений 14.05.2020 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 309 КК України, -
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час вчинив інкриміноване йому правопорушення. У вчиненому щиро кається.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і
які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (вирок Звенигородського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України від 28.02.2017 року), на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на «Д» обліку в Звенигородському наркологічному кабінеті.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком,позицію державного обвинувача про призначення покарання, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який не працює, характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину пов`язаного з обігом наркотичних засобів, характер скоєного кримінального проступку, відсутність відомостей про наявність у обвинуваченого джерела доходів, що у свою чергу не надає можливостей для призначення покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку про те, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді обмеження волі, що передбачене санкцією ч. 1 ст.309 КК України. Обмеження, передбачені ч. 3 ст. 61 КК України, в матеріалах справи відсутні.
Разом з тим, приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання являється не тільки карою за вчинене кримінальне правопорушення, а також враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, що правопорушення не набуло значного суспільного резонансу, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України, і з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обиравсята підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченого.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України , суд -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1132 грн. 68 коп. (тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).
Речові докази: три плоско циліндричні таблетки білого кольору, які надані на експертизу в частині чарункової упаковки, які містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон знищити.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1