Справа № 204/2707/23
Провадження № 1-кс/204/804/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , яку вона згодом уточнила та остаточно просила суд: постанову прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 22 лютого 2023 року, про відмову в задоволенні клопотання скасувати як незаконну та невмотивовану; зобов`язати прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернутися до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з лопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, що становлять охоронювану законом таємницю, а саме: надати слідчим СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області відповідно до постанови про призначення групі слідчих та групі прокурорів у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю їх вилучення, а саме: банківську роздруківку про рух грошових коштів по банківським рахункам ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », банківським рахункам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з розшифровкою вхідних та вихідних платежів, зазначенням дати, обсягів, призначення платежу, банківських рахунків, кодів та назв контрагентів, інших документів, які повною мірою відображають проведення операцій за рахунками у банківських установах, що здійснюють свою діяльність на території України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 31 січня 2023 року слідчим СВ УСБ України в Дніпропетровській області були проведені обшуки в межах вказаного кримінального провадження. Таким чином, ОСОБА_5 фактично стало відомо, що відносно неї розпочато досудове розслідування. Згідно з витягом з ЄРДР, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили злочин. Крім того, усі дії слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні спрямовані на відшукання в діях саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ознак злочину. 16 лютого 2023 року прокурору ОСОБА_6 було подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю їх вилучення в банківських установах, які здійснюють свою діяльність для з`ясування обставин причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та для більш повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування усіх обставин, які мають значення у справі. 23 лютого 2023 на офіційну адресу адвокатського бюро надійшла постанова про відмову у задоволенні клопотання від 22 лютого 2023 року із вихідним № 10-169 вих. 23 № 10-2516-13. Проте, дана постанова складена із грубим порушенням ст. 110 КПК України. так, прокурор зазначає, що в клопотанні чітко не зазначено яке саме доказове значення мають слідча та процесуальні дії, зазначені в клопотанні, та яке значення мають для отримання або перевірки вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а також не зазначено обґрунтований перелік банківських установ, де доцільно робити тимчасовий доступ, а тому підстав для проведення таких слідчих дій на даний ас не вбачається. Крім того, сторона обвинувачення формує обвинувачення посилаючись на суб`єктивну сторону злочину, а саме: на фінансування терористичної організації, яка діє з метою зміни меж території або державного кордону України. Саме з метою проведення повного та неупередженого досудового розслідування, з метою не притягнення невинуватої особи до відповідальності, сторону захисту було подано дане клопотання. До того ж у клопотанні було зазначені саме ВСІ діючі банківські установи на території держави, з метою недопущення з боку слідства навіть думки про те, що ОСОБА_5 може щось приховати. Однак, прокурор спільно зі слідчим, нехтуючи ст. 2, 36, 40 КПК України, не бажають виконувати покладені на них обов`язки, через значний обсяг. Своїми зухвалими діями, прокурор лише підтвердив, що він здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні суб`єктивно та упереджено. Також, постанова не містить мотивувальної частини щодо прийнятого рішення та порядок оскарження постанови. Тому, захисник вимушений звернутися до суду з її оскарженням.

У судовому засіданні адвокат підтримав клопотання, просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, але раніше надавав заяву про розгляд даної скарги без його участі, у її задоволенні просив відмовити.

Вислухавши думку захисника, вивчивши скаргу та постанову про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000346 від 02.11.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

16 лютого 2023 року адвокат ОСОБА_4 направила прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000346 від 2 листопада 2022 року, клопотання про проведення слідчих дій.

23 лютого 2022 року на офіційну електронну адресу адвокатського бюро « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від Дніпропетровської обласної прокуратури, надійшла постанова прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 20 лютого 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання, у зв`язку з недотриманням при зверненні до прокурора вимог ст. 223 КПК України, зокрема: чітко не зазначено яке саме доказове значення мають слідчі та процесуальні дії, зазначені у клопотанні, та яке значення мають для отримання доказів або перевірки вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а також не зазначено обґрунтований перелік банківських установ, де доцільно робити тимчасовий доступ (натомість просто зазначено значний перелік банків, що фактично є повним переліком діючих в Україні банківських установ), а тому підстав для проведення таких слідчих та процесуальних дій на цей час не вбачається. Крім того, прокурором зазначено, що на даний час ОСОБА_5 не має статусу підозрюваної, обвинуваченої, потерпілої або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням прокурора, адвокат ОСОБА_4 вирішила звернутись до суду з даною скаргою на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Пунктом 19 ст. 3 КПК України визначено сторін криміналного провадження, а саме: з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, норми кримінально-процесуального законодавства регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Згідно положень ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що прокурор є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо проведення слідчих (процесуальних) дій.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про здійснення процесуальних дій є вмотивованою та обґрунтованою, сторона яка звернулася з клопотанням про тимчасовий доступ, не є стороною кримінального провадження, а тому вимога стосовно скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання, з підстав її незаконності та не обґрунтованості, задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги про зобов`язання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернутися до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, що становлять охоронювану законом таємницю, то вони також задоволенню не підлягають, оскільки під час розгляду скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя має перевірити законність та обґрунтованість прийняття такого рішення прокурором, а не розглядає вимоги про зобов`язання слідчого вчинити певну слідчу дію у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 3, 36, 110, 160, 303-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1