Справа № 405/3268/22
провадження № 1-кс/405/3492/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року № 0000230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу - домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, офіційно непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотання про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням обов`язків, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що ризики на які посилається прокурор недоведені, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у нічний домашній арешт.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000230 від 06.05.2022 року, правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 2 ст.307 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 5-8).

09.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к. 22-23).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14.09.2022 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 09.11.2022, який апеляційною інстанцією залишено без змін (а.к. 50).

07.11.2022 слідчим суддею Ленінського районного суду було продовжено строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, терміном до 07.01.2023 (а.к. 52-54).

03.01.2023 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 до 09.03.2023 року (а.к. 59).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст. 194, 199 КПК України, які передбачають дослідження слідчим суддею таких обставин:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом обшуку (а.к. 16-21), повідомленням про підозру (а.к. 22-23), протоколом НСРД (а.к. 27, 28, 30), висновком експерта (а.к. 31).

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- впливати на свідків, іншого підозрюваного. Так, підозрюваний може бути здійснений вплив на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, що не дасть можливість дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Так, ОСОБА_4 будучи неодноразово засудженим за кримінальні правопорушення передбачені ч.1, 2 ст.309, ч.2 ст.311 КК України, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Вказаний ризик підтверджується тим що, підозрюваний перебуваючи на волі умисно вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній продовжить свою злочину діяльність та не стане на шлях виправлення. Тому існують підстави вважати, що ОСОБА_4 продовжить вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється або вчинить нові.

Отже, ризики передбачені п.п. 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати на даний час.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: встановити та допитати свідків, яким відомо про злочинну діяльність підозрюваних; провести тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів ст. 44 КУпАП; провести судово-наркологічні та судово-психіатричні експертизи з підозрюваними; у повному обсязі зібрати характеризуючі матеріали на підозрюваних; скласти та повідомити остаточні підозри всім підозрюваним у кримінальному провадженні; повторно допитати усіх підозрюваних, з урахуванням кінцевої підозри, за вказаним кримінальним провадженням; при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дій; ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Дані слідчі (розшукові) та процесуальні дії необхідні для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Крім того з моменту застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу. Також, переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною захисту не надано суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Положеннями частини 6 статті 181 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та ЛуіджиМанчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Таким чином, продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за вказаних обставин справи, серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, характеризуючи даних на підозрюваного на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт строком на 2 місяці із продовженням дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід - домашній арешт, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 04.03.2023 року.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 07.01.2023 року, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьомуж у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків покласти на СУ ГУНП в Кіровоградській області

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків визначити до 04.03.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7