Справа № 585/2768/22
Номер провадження 1-кс/585/620/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області про застосування підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , не одруженому, з середньою спеціальною освітою, не працюючому,

запобіжного заходу - тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

4 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, в обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 03.11.2022 року, близько 8 годині 45 хвилин ОСОБА_6 приїхав до Андріяшівської сільської ради, розташованої за адресою: Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Соборна,11, на власному автомобілі марки М2140 АЗПК д.н. НОМЕР_1 . В приміщенні сільської ради потерпілий ОСОБА_6 зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який був схожий на особу, котра напередодні скоїла крадіжку мобільного телефону з будинку батька потерпілого. З метою вияснення обставин та причини крадіжки, потерпілий ОСОБА_6 , побачивши, що ОСОБА_7 залишив приміщення сільської ради, вирішив наздогнати останнього. З цією метою, потерпілий ОСОБА_6 сів до належного йому автомобіля та поїхав слідом за ОСОБА_7 . На АДРЕСА_2 потерпілий ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_7 та запитав останнього про його причетність до крадіжки мобільного телефону батька потерпілого. Після запитання потерпілого, ОСОБА_7 безпричинно почав вести себе агресивно по відношенню до потерпілого, виражатися в бік потерпілого грубою нецензурною лайкою, принижувати честь і гідність потерпілого. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_7 , умисно, в присутності сторонньої особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись в громадському місці, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, демонстративно, порушуючи спокій громадян, які перебували в даному місці по вул. Береговій в с. Андріяшівка, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, дістав з кишені розкладний ніж з допомогою якого намагався залякати потерпілого та спричинити йому тілесні ушкодження. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , продовжуючи висловлювати в бік потерпілого ОСОБА_6 образливі вислови та погрози фізичною розправою, ігноруючи законні вимоги сторонньої особи щодо припинення своєї протиправної поведінки, умисно безпричинно ліктем правої руки наніс удар по склу водійської дверки автомобіля, належного потерпілому ОСОБА_6 , після чого наніс декілька ударів ногою по склу лівої задньої дверки автомобіля, в такий спосіб здійснивши його розбиття. Таким чином встановлено достатньо підстав для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаного з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. 03.11.2022 о 15 год. 15 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 04.11.2022 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні № 0000526 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 03.11.2022; протоколом прийняття заяви про скоєне кримінальне правопорушення від 03.11.2022; протоколами огляду від 03.11.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 04.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.11.2022; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 03.11.2022, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КК України. При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі: 1)вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 2)тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення вказаного тяжкого злочину; 3) віку підозрюваного ОСОБА_7 , стану його здоров`я; 4) наявних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_7 , його способу життя тощо. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слід зазначити, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При встановленні ризиків, закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії тяжкого, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldоva», п.58). З огляду на наведене орган досудового розслідування, обґрунтовуючи вказане клопотання, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вчинення кримінального правопорушення в період воєнного стану, відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, вчинення інкримінованого йому злочину у період досудового слідства за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом та у період існування заборон згідно ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому на думку органу досудового розслідування без застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні) обумовлена тим, що свідком та очевидцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину являється сільський голова Андріяшівської сільської ради ОСОБА_8 , місцезнаходження робочого місця якого та місце проживання якої відоме підозрюваному. Крім того орган досудового розслідування враховує думку громади щодо суспільної небезпеки підозрюваного, що підтвердила в своєму допиті свідок ОСОБА_8 . Орган досудового розслідування вважає, що з метою можливої своєї позиці захисту підозрюваний може шляхом вмовлянь, переконань чи погроз тощо схиляти свідка у вказаному провадженні ОСОБА_8 та можливих майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні до надання свідчень на його користь. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на вказаних вище свідків у кримінальному провадженні. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинив кримінальне правопорушення в період воєнного стану та дії обмежень на території держави, будучи неодноразово раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не ставши на шлях виправлення, у період досудового слідства за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом та у період існування заборон згідно ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вчинив тяжкий злочин, та у зв`язку з можливим усвідомленням своєї безкарності за скоєне інкриміноване йому кримінальне правопорушення, на переконання органу досудового розслідування існує досить високий ступінь ризику вчинення спроб скоєння інших кримінальних правопорушень у випадку відсутності обмежень в його пересуванні та дозвіллі. При цьому орган досудового розслідування акцентує у вагу на неможливості обрання підозрюваному ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного. Неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлене тим, що вказаний запобіжний захід є найбільш м`яким, і його обрання є не співрозмірним з характером вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, що настали внаслідок його вчинення, що може викликати осуд та негативне ставлення суспільства до правоохоронних органів та суду в силу своєї несправедливості та м`якості. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_5 обумовлюється відсутністю в останнього постійного та легального джерела доходів. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 обумовлюється тим, що обрання вказаного виду запобіжного заходу не забезпечить запобіганню можливим спробам підозрюваного вчинити дії, передбачені п.1,3 та ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи що інкримінований йому злочин підозрюваний вчинив незважаючи на обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим cт. 177 КПК України. Згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (санкція статті інкримінованого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити останнім дії, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор підтримав доводи вказані в обґрунтування клопотання, просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не дасть можливості запобігти встановленим ризикам.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою. Суду пояснив, що клопотання не обґрунтоване, оскільки сумнівною є можливість вчинення будь-якого впливу на свідка ОСОБА_9 , яка є головою сільської громади. Крім цього доказів на підтвердження ризиків немає.

ОСОБА_7 підтримав позицію захисника, в судовому засіданні суду пояснив, що того дня він приїхав у сільську раду зі знайомим для того щоб отримувати гуманітарну допомогу. В цей час прийшов ОСОБА_10 і став його хапати за петельки і погрожувати. Він просив його заспокоїтися, але той не заспокоювався. Він пішов з сільської ради, пішов в бік с. Гудими, хотів добратися в с. Глинськ щоб потім в с. Хоминці получить характеристику. Потім його на автомобілі наздогнав ОСОБА_10 , це було вже на виїзді з с. Андріяшівка, неподалік зупинки. ОСОБА_10 вискочив з автомобіля з молотком і став його бити. В цей час приїхала голова сільської ради яка стала знімати це на телефон. Він питав у сільської голови чи та знімає це на телефон. Він став заспокоювати ОСОБА_10 , але той не заспокоювався. Тоді він витіг ножа. Він би нічого не зробив, якби ОСОБА_10 на нього не кидався з молотком. Він дійсно розбив вікна в автомобілі. ОСОБА_10 його бив молоком двічі. А той телефон він знайшов, на нього позвонили, попросили віддати і він віддав його у магазин продавцю. З обранням запобіжного заходу він не згоден. Він двічі просив ОСОБА_10 не махати молотком, але той продовжував. Він побив вікна, щоб той заспокоївся, бо ОСОБА_10 один раз попав йому по плечу молотком. Вже коли він став захищатися він вдарив ОСОБА_10 в обличчя. Голова сільської ради йому сказала що зараз приїде поліція. Він не переховувався, йшов по дорозі. Там були він, ОСОБА_10 та голова сільської ради. Коли він їхав з місця проживання, то він погоджував це питання з прокурором, і їхав для того щоб отримати характеристику у сільського голови. Він приїздив на 1 добу.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження № 0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У короткому викладі обставини у витязі вказано: 03.11.2022 року до Роменського РВП ГУНП в Сумській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 03.11.2022 року близько 9 години ОСОБА_7 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи на вул. Береговій с. Андріяшівка Роменський р., за допомогою ножа пошкодив автомобіль Москвич 2140, належний ОСОБА_6 . Датою внесення даних в ЄРДР вказано 03.11.2022.
До матеріалів клопотання також додано два протоколи огляду, протоколи допиту потерпілого та свідків.
3 листопада 2022 року о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_7 був фактично затриманий, протокол затримання розпочали складати о 18 годині 19 хвилин, закінчили о 19 годині 06 хвилин.
За місцем реєстрації, згідно характеристики сільської ради, ОСОБА_7 характеризується посередньо.
В повідомленні про підозру, яке складено 4 листопада 2022 року вказано, що 03.11.2022 року, близько 8 годині 45 хвилин ОСОБА_6 приїхав до Андріяшівської сільської ради, розташованої за адресою: Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Соборна,11 на власному автомобілі марки М2140 АЗПК д.н. НОМЕР_1 . В приміщенні сільської ради потерпілий ОСОБА_6 зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який був схожий на особу, котра напередодні скоїла крадіжку мобільного телефону з будинку батька потерпілого. З метою вияснення обставин та причини крадіжки, потерпілий ОСОБА_6 , побачивши, що ОСОБА_7 залишив приміщення сільської ради, вирішив наздогнати останнього. З цією метою, потерпілий ОСОБА_6 сів до належного йому автомобіля та поїхав слідом за ОСОБА_7 . На АДРЕСА_2 потерпілий ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_7 та запитав останнього про його причетність до крадіжки мобільного телефону батька потерпілого. Після запитання потерпілого, ОСОБА_7 безпричинно почав вести себе агресивно по відношенню до потерпілого, виражатися в бік потерпілого грубою нецензурною лайкою, принижувати честь і гідність потерпілого. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_7 , умисно, в присутності сторонньої особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись в громадському місці, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, демонстративно, порушуючи спокій громадян, які перебували в даному місці по вул. Береговій в с. Андріяшівка, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, дістав з кишені розкладний ніж з допомогою якого намагався залякати потерпілого та спричинити йому тілесні ушкодження. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , продовжуючи висловлювати в бік потерпілого ОСОБА_6 образливі вислови та погрози фізичною розправою, ігноруючи законні вимоги сторонньої особи щодо припинення своєї протиправної поведінки, умисно безпричинно ліктем правої руки наніс удар по склу водійської дверки автомобіля, належного потерпілому ОСОБА_6 , після чого наніс декілька ударів ногою по склу лівої задньої дверки автомобіля, в такий спосіб здійснивши його розбиття. Таким чином встановлено достатньо підстав для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаного з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В якості підозрюваного ОСОБА_7 допитаний 4 листопада 2022 року.
17 жовтня 2022 року слідчим суддею Канівського міськрайсуду Черкаської обл. обрано запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту у період з 21 години до 8 години наступного дня, заборонивши залишати місце проживання АДРЕСА_3 , строком на 2 місяці. Покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 21 години до 8 години наступного дня.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п.5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три рок.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який, відповідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

З практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри, вважаю, що на даній стадії провадження суд не може давати оцінку правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , проте, за умови якщо версія ОСОБА_7 підтвердиться, і буде встановлено що потерпілий сам його переслідував і намагався з`ясувати стосунки щодо крадіжки, яка невідомо чи була, під великим сумнівом стоятиме питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого за статтею «хуліганство» оскільки буде відсутній хуліганський мотив. А отже, для того щоб вважати пред`явлену підозру обґрунтованою, на сьогоднішній день доказів надано недостатньо. В той же час слідчий суддя позбавлений правових підстав встановлювати фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення в контексті доведення винуватості.

Заслухавши слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, суд приходить до переконання, що клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою задоволенню не підлягає.

При розгляді справи прокурор довів вказаний в обґрунтування клопотання ризик, передбачений п.5) ч. 1 ст. 177 КПК України, але не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім цього, ризик передбачений п.1) ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає недоведеним, оскільки об`єктивні дані на підтвердження такого ризику відсутні. Що стосується обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_7 повідомив що погоджував з прокурором в іншому провадженні виїзд з місця проживання, а прокурором такі твердження підозрюваного не спростовані, отже підстави вважати що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду відсутні. Також ризик передбачений п. 3) ч.1 ст. 177 КПК України суд вважає недоведеним, оскільки жодних доказів чи правдоподібних припущень що підозрюваний зможе впливати на свідка у незаконний спосіб, в матеріалах провадження немає.
За таких обставин підстави для застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відсутні, оскільки прокурор не довів що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному провадженні не доведені, оскільки відносно ОСОБА_7 вже обрано в іншому провадженні запобіжний захід домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 184, 193-194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручається негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 16 годині 8 листопада 2022 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1