Справа № 127/1915/23
Провадження №11-сс/801/78/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2023 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 березня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Базалія, Теофіопольського району Хмельницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

21.01.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась слідча з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_8 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно замовила через Телеграм-канал психотропну речовину.

В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, діючи всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 19.01.2023 близько 18:00 год. отримала у поштоматі «Нова пошта», розташованому біля буд. №15 по вул. Академіка Янгеля в м. Вінниці, замовлену посилку з 230 згортками, серед яких були згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), та зберігала її при собі з метою збуту до моменту затримання працівниками поліції.

Так, в ході затримання працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України, 19.01.2023 близько 19 год. 00 хв., на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. №15 по вул. Академіка Янгеля в м. Вінниці, ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції вищевказану посилку, у якій знаходились згортки з кристалічною речовиною.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-23/1425-НЗПРАП від 20.01.2023 в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,2283 г, міститься психотропна речовина - 4-ММС (4-метилметкатинон), яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1824 г.

19.01.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19:00 год. було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 20.01.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці смт Базалія Теофіопольського району Хмельницької області, українці, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваної ОСОБА_8 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку квартири, в якій проживала ОСОБА_8 ; протоколами огляду речових доказів від 20.01.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваної від 20.01.2023.

На переконання слідчого, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй злочину та ризиків, визначених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину) та у випадку доведення його вини, йому загрожує позбавлення волі на строк від шести до десяти років; незаконно намагатися впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з нею ряду слідчих дій та відпрацювання останньої на причетність до скоєння інших злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не буде сприяти виконанню, покладених на неї обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, для забезпечення своєчасної явки до слідчого та в судові засідання до Вінницького міського суду, з метою попередження вчинення нею нових правопорушень та забезпечення належного виконання покарання у подальшому, являється доцільним обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, домашній арешт не може бути застосований оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_8 може переховуватися від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не має постійного місця проживання у м. Вінниці.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 березня 2023 року.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_8 діє до 20 березня 2023 року.

Прийняте рішення мотивоване тим, що ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно замовила через Телеграм-канал психотропну речовину.

В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, діючи всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 19.01.2023 близько 18:00 год. отримала у поштоматі «Нова пошта», розташованому біля буд. №15 по вул. Академіка Янгеля в м. Вінниці, замовлену посилку з 230 згортками, серед яких були згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), та зберігала її при собі з метою збуту до моменту затримання працівниками поліції.

Так, в ході затримання працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України, 19.01.2023 близько 19 год. 00 хв., на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. №15 по вул. Академіка Янгеля в м. Вінниці, ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції вищевказану посилку, у якій знаходились згортки з кристалічною речовиною.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-23/1425-НЗПРАП від 20.01.2023 в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,2283 г, міститься психотропна речовина - 4-ММС (4-метилметкатинон), яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1824 г.

19 січня 2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 січня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд зважав на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також суд звернув увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 19.01.2023; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.01.2023; протоколу обшуку від 20.01.2023; протоколів допитів свідків від 20.01.2023; протоколів оглядів речових доказів від 20.01.2023; протоколу огляду документу від 20.01.2023; протоколу огляду предмету від 20.01.2023; повідомлення про підозру від 20.01.2023, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_8 зареєстрована та має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину у вчинені злочину визнає повністю та сприяє слідству.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак винаймає житло та, на даний час, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своїми неповнолітніми дітьми (3 та 9 років), раніше не судима, вину визнає повністю.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей (3 та 9 років), що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_8 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, розуміючи, що за скоєне їй може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді

Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2023 року щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Визначити підозрюваній ОСОБА_8 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматися від спілкування із особами, які являються свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом безпідставно не взято до уваги ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема розміщенні по м. Вінниця закладки, а також ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні з метою перешкодити їм дати правдиві покази та висновки.

Вказує, що суд обґрунтовуючи висновок про достатність підстав застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, суд послався на те, що у підозрюваної наявне постійне місце проживання, на утриманні неповнолітні діти, вину визнає повністю, сприяє слідству. Однак, судом не взято до уваги, що квартира у якій проживала підозрювана до моменту затримання є орендованою, і на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу власники помешкання не були повідомлені про факт проведення обшуку та вилучення предметів у ньому, які мають доказове значення у кримінальному провадженні. Також судом не взято до уваги пояснення підозрюваної про розлучення з чоловіком, втрату роботи та відсутність коштів, що свідчить про втрату соціальних зв`язків. Не оцінено критично судом і доводи сторони захисту щодо перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, адже ця обставина не зупинила підозрювану скоїти тяжкий злочин. З огляду на викладене, прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п 1,2,3,4,5ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваною ОСОБА_8 покладених обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в порядку ст.402 КПК України подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду

Прокурор ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження та розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

З матеріалів судового провадження убачається, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000045 від 19.01.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

19.01.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19:00 год. було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 20.01.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці смт Базалія Теофіопольського району Хмельницької області, українці, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 21.01.2023 слідча звернулася до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної. В обґрунтування клопотання слідча посилалася на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів з метою відмови чи зміни останніми своїх показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідча вважала, що більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а також існування ризиків переховування ОСОБА_8 , від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинення нового кримінального правопорушення, обґрунтовуючи їх суворістю передбаченого покарання в разі доведеності вини останньої у вчиненні даного злочину, даними про особу підозрюваної, яка зареєстрована та має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину у вчиненні злочину визнає повністю та сприяє слідству.

З огляду на встановлене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час судового розгляду не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам. Крім того, слідчий суддя зазначив що, та обставина, що ОСОБА_8 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, розуміючи, що за скоєне їй може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З викладеним погоджується колегія суддів, тому не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, і не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі та іншими учасниками апеляційного провадження. Також колегія суддів зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про наявність щодо підозрюваної ОСОБА_8 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки остання небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останню до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Разом з тим, безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не взято до уваги ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема розміщенні по м. Вінниця закладки, оскільки вказаний ризик не зазначався слідчою у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке, до того ж, було погоджене прокурором ОСОБА_6 .

Колегією суддів встановлено, що посилку (пакунок) із 230 згортками підозрювана добровільно видала працівникам поліції. Окрім того, під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_8 під час якого остання добровільно видала власний мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», в якому наявна сім-карта за № НОМЕР_1 , а також блокнот з чорновими записами. Постановою про визнання речей і документів речовими доказами у кримінальному провадженні від 20.01.2023 вміст посилки, а також мобільний телефон з сім-карткою та блокнот з чорновими записами визнано речовим доказом. З протоколу огляду предмета від 20.01.2023, а саме мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro Max» убачається, що при введенні комбінації НОМЕР_2 , вхід до месенджеру «Tele messenger» розблоковано, одразу з`являється вкладка «Чати», яка містить в собі 6 чатів. В ході огляду чату № 2 під назвою «Оплата kuna.io Shivakiss RoyaILux..», встановлено, що зміст листування містить в собі домовленість про розповсюдження наркотичних засобів, а також періодичні фотозвіти про місця збуту наркотичних засобів в м. Вінниця. В ході огляду чату № 3 під назвою «SPACE_OLX» встановлено, що зміст листування містить в собі домовленість про розповсюдження наркотичних речовин, а також продаж та замовлення наркотичних речовин. В ході огляду чату № 5 під назвою «ShivaKiss RoyaILuxuar» встановлено, що зміст листування містить в собі оголошення продажу ймовірно наркотичних речовин. При відкритті інших чатів, а також месенджерів не встановлено інформацію, яка б була корисною для досудового розслідування. Крім того, стороною обвинувачення проведено обшук житла, де проживає підозрювана. Відповідно до протоколу обшуку житла від 20.01.2023 вилучено набір zip- пакетів, тримач до сім-картки за № НОМЕР_3 , електронні ваги та клейку стрічку, вилучені речі постановою від 20.01.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене дозволяє стверджувати колегії суддів про те, що підозрювана позбавлена можливості знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема розміщенні по м. Вінниця закладки, оскільки в сторони обвинувачення наявні дані з мобільного телефону підозрюваної про можливі закладки, які розміщувалися на території м. Вінниці.

Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про недоведеність існування щодо підозрюваної ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливу на свідків та експертів. Зокрема, стороною обвинувачення під час судового розгляду в суді першої інстанції не надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що з моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозрювана ОСОБА_8 безпосередньо або через довірених осіб вчиняла чи вчиняє будь-які дії з метою незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні. Не було надано належних доказів, які б підтверджували вказане і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.Окрім того, колегія суддів також враховує позицію підозрюваної, яка не заперечує обставин інкримінованого їй злочину, визнає вину та дає покази.

Водночас колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваної, висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки існує імовірність того, що не перебуваючи під дією запобіжного заходу, який буде ґарантувати належну поведінку підозрюваної, остання може створити умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про те, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки підозрювана ніде не працює та не має стабільного джерела доходу, однак, на переконання колегії суддів, вказаний ризик є мінімальним, оскільки не може залишитися поза увагою те, що підозрювана раніше не притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем останнього проживання та за місцем колишньої роботи, а будь-які дані про ведення ОСОБА_8 асоціального способу життя відсутні. В матеріалах судового провадження також відсутні об`єктивні відомості про причетність ОСОБА_8 на даний час до будь-якої іншої протиправної діяльності, ніж їй інкримінована у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останньої ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб. При цьому стосовно підозрюваної ОСОБА_8 встановлено наявність лише трьох ризиків, які головною мірою обумовлені суворістю покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою. Втім ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останньої найбільш суворого запобіжного заходу.

Колегією суддів встановлено, що підозрювана має зареєстроване та тимчасове місце проживання, зокрема, стороною захисту надано копію договору оренди житла у АДРЕСА_2 від 19.11.2022, де тимчасово проживає підозрювана з двома малолітніми синами. Стороною обвинувачення не надано будь - яких доказів про те, що вказаний договір розірваний чи підозрювана там проживає на незаконних підставах, тому доводи прокурора про не врахування того, що квартира у якій проживала підозрювана до моменту затримання є орендованою, і на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу власники помешкання не були повідомлені про факт проведення обшуку та вилучення предметів у ньому, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, безпідставними є доводи прокурора про те, що слідчим суддею не взято до уваги пояснення підозрюваної про розлучення з чоловіком, втрату роботи та відсутність коштів, що свідчить про втрату соціальних зв`язків. На переконання колегії суддів, втрата роботи та постійного джерела доходу, а також розлучення з чоловіком не звільняє підозрювану від обов`язку догляду та виховання дітей. До того ж, з матеріалів провадження убачається, що підозрювана втратила роботу на посаді акушерки ЖК№2 у зв`язку з припиненням юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» на підставі рішення Вінницької міської ради від 30.09.2022. При цьому підозрювана самостійно виховує двох малолітніх дітей 2014 та 2019 року народження, від старшого сина відмовився батько, а батько молодшого сина покинув сім`ю та вчиняв стосовно підозрюваної домашнє насильство.

Колегією суддів також встановлено, що старший син є дитиною з особливими потребами та потребує особливого ставлення і виховання, а також постійних занять із лікарями, а саме психологом, логопедом і психіатром. У підозрюваної наявні батьки, зокрема мати підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_12 є особою з інвалідністю, а батько ОСОБА_13 також має ряд захворювань у зв`язку із чим потребує догляду, наразі мати підозрюваної проживає разом з нею та допомагає здійснювати догляд за дітьми.

На час апеляційного розгляду підозрювана фактично перебуває під домашнім арештом, і стороною обвинувачення не надані відомості про невиконання нею процесуальних обов`язків, вчинення нею у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до неї запобіжний захід виявися недостатньо дієвим. Разом з цим, за наявності таких відомостей, сторона обвинувачення не позбавлена можливості ставити питання про застосування щодо ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу. Зрештою доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не свідчать про необґрунтованість судового рішення, оскільки всім обставинам справи слідчим суддею надана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України

З огляду на вкиладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2023 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4