Справа № 944/5010/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1191/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , -

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Седлище, Любешівського району, Волинської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 332 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до положень ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді логіста ТзОВ «Крафт Тревел», яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів автомобільним транспортом (ліцензіат), сприяла незаконному переправленню ОСОБА_9 через державний кордон України, шляхом усуненням перешкод. Так, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_9 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, відповідно до встановлених обмежень щодо чоловіків призовного віку, встановлених правилами перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» із змінами та доповненнями, діючи умисно, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника ТзОВ «Крафт Тревел», усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не перебуває у трудових відносинах з вказаним товариством як водій, 30 серпня 2022 року внесла до системи «ШЛЯХ», адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, особисті дані ОСОБА_9 як водія ТзОВ «Крафт Тревел», чим усунула йому перешкоди в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану. 01 вересня 2022 року, близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_9 , який прибув у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець-Корчова», що розташований по вул. М. Вербицького, 54 в смт. Краківець, Яворівського районну, Львівської області, та мав намір перетнути державний кордон України в напрямку Республіки Польща, працівниками державної прикордонної служби України було відмовлено у перетині державного кордону та повідомлено працівників поліції.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник - адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, покликаються на невідповідність призначеного останній судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та її особі внаслідок суворості.

Наголошують, що обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, співпрацювала з правоохоронними органами.

Вважають, що місцевий суд належним чином не врахував відсутність тяжких наслідків від вчиненого, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Акцентують, що обвинувачена ОСОБА_6 раніше не притягалась до кримінальної відповідальності і на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Зазначають, що призначення суворого покарання перешкоджатиме брати обвинуваченій участь у суспільно корисній праці, оскільки ТОВ «Крафт Тревел» здійснює перевезення гуманітарних вантажів в зону активних бойових дій, а формування вантажів здійснює логіст ОСОБА_6 .

Звертають увагу на можливість застосування у даному випадку положень ст. 69 КК України, у зв`язку з наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і з урахуванням особи винної, фактичних обставин вчиненого злочину, які у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а також з огляду на поведінку обвинуваченої після вчиненого інкримінованого кримінального правопорушення.

Просять змінити вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року, застосувавши положення ст. 69 КК України, призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 332 КК України у виді одного року позбавлення волі, яке на підставі ст. 53 КК України замінити штрафом у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та виступ її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював.

За цих обставин, за згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 332 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України і роз`яснень п.п.1, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Згідно із ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за відповідний злочин, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого, у контексті ст. 414 КПК України, розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак особи, щодо якої ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Так, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої,обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і призначив обвинуваченій ОСОБА_6 покарання в межах санкціїч.1 ст. 332 КК України, звільнивши останню від відбування такого з випробуванням, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, і, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника про застосування положень ст. 69 КК України щодо можливості перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.1 ст. 332 КК України, а саме до покарання у виді одного року позбавлення волі, яке на підставі ст. 53 КК України замінити штрафом, розмір якого визначити з урахуванням положень ч.2 ст. 53 КК України, а саме - три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то колегія суддів вважає, що такі суперечать вимогам чинного КПК України, а тому, до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4