Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7521/22
У Х В А Л А

16 листопада 2022 року м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 ,
У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Представник колонії в судовому засіданні підтримав рішення комісії про те, що засуджений ОСОБА_3 заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 26.03.2020 Сосницьким районним судом Чернігівської області ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання: 16.12.2019, кінець строку: 16.02.2023

Із наявної в матеріалах справи характеристики на особу засудженого ОСОБА_3 встановлено, що міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі він відбуває з 19.12.2019. Утримуючись в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 10.07.2020 утримуючись в державній установі «Бучанська виправна колонія (№85)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 18.11.2022. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 5 заохочень, порушень не допускав, стягнень не мав. Постановою начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» 29.08.2022 був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. По даний час не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень та заохочень не має. Працевлаштований на контрагентському об`єкті. Відношення до праці задовільне.

Дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує лише під контролем адміністрації. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення лише під контролем адміністрації, ініціативи не проявляє. Не приймає участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Навчається в Білоцерківському навчальному центрі № 35, здобув кваліфікацію слюсар-сантехнік ІІ розряду в 2021 році. Має слабкі соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими родичами. За час перебування в установі не мав побачень, отримав три посилки. В попередніх судимостях до засудженого було неодноразово застосовано іспитовий строк та звільнявся умовно-достроково, але позитивних висновків для себе не зробив та знову вчиняв злочини.

Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_3 засуджувався: 1)26.06.1998 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст.ст. 101 ч. 3, 222 ч. 3, 42 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 12.06.2001 умовно-достроково на 3 роки 3 місяці 7 днів, ст. 52 КК України; 2) 21.10.2010 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 3) 02.03.2011 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі. Даних про звільнення не має; 4) 31.03.2016 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст. ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі; 5) 04.05.2016 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 6) 25.01.2018 Сосницьким райсудом Чернігівської області за ст. ст. 263 ч. 1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

На даний час відбуває покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.03.2020 за ст.ст. 185 ч. 3, 71, 72 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. Тобто, наразі засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, який вчинив під час іспитового строку.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. п. 2, 17 постанови № 2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого ОСОБА_3 за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 свідчить про те, що за весь період відбування покарання до нього за останні півтора року 5 разів застосовувалися заходи заохочення, а саме: 19.07.2021, 11.10.2021, 24.01.2022, 14.04.2022, 15.07.2022. Стягнень не має.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_3 заохочення і відсутність стягнень не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

02.02.2022 комісією було розглянуто питання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , однак комісією було відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні, у зв`язку з тим, що він має недостатній ступінь виправлення.

У подальшому, 27.10.2022 комісією установи повторно було розглянуто питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 за результатами якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_3 довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за тяжкі злочини, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, при цьому до нього один раз застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та він неодноразово засуджувався до покарання з іспитовим терміном, однак належних висновків для себе не зробив та під час іспитового строку вчиняв нові умисні корисливі злочини. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

Також встановлено, що ОСОБА_3 працевлаштований, тобто майже половину строку є працевлаштованим (з квітня 2021 по даний час), відношення до праці задовільне.

Суд зазначає, що факту працевлаштування засудженого на підприємстві установи на час розгляду клопотання не достатньо для висновку про сумлінність ставлення його до праці, зважаючи на задовільне ставлення засудженого до праці, при цьому сам по собі факт працевлаштування не дає достатніх підстав для застосування до засудженого пільги умовно-дострокового звільнення.

Зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.03.2020.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_3 є не обґрунтованим, та є передчасним на даному етапі відбування покарання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 18.11.2022 о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_7