справа № 208/1558/23
№ провадження 1-кс/208/422/23
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 до суду із клопотанням про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт автомобіль марки: Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вищезазначеного автомобіля.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив накласти арешт з наданням права користування.

Адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, вважала його необґрунтованим та просила суд відмовити у накладанні арешту..

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Третя особа ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, адвоката, власника майна, третю особу, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання до ЧЧ Кам`янського РУП з заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що невстановлені особи, шляхом довіри, заволоділи майном, яке на праві власності належить заявнику, чим спричинили останньому майнової шкоди.

За даним фактом 05.08.2022 року внесені відомості в ЄРДР за № 0000585 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування, під час огляду місця події було виявлено автомобіль марки: Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вищезазначеного автомобіля.

В ході огляду автомобіль марки: Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вищезазначеного автомобіля було вилучено до Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до вищезазначеного автомобіля мають суттєве значення по кримінальному провадженню, як речові докази.

Постановою слідчого від 18.11.2022 р. автомобіль марки: Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 оголошено в розшук в кримінальному провадженні № 0000585 від 05.08.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до відповіді адміністратора ТСЦ МВС № 1249 станом на 23 лютого 2023 року транспортний засіб Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований 08 жовтня 2022 року за громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору укладеного у СГ № 7613/22/015588 від 06 жовтня 2022 року, вартість транспортного засобу 10 000,00 грн.

Слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на транспортний засіб, слід відмовити, оскільки слідчим не доведено, що зазначений транспортний засіб Renault Megane, 2013 року випуску, необхідний для проведення слідчих дій під час даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , відмовити.

Автомобіль марки Renault Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі до вищезазначеного автомобіля, повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1