УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003276 від 12.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003276 від 12.11.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003276, розпочатому 12.11.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2022 приблизно о 13 год. 40 хв. біля будинку № 30-А по вул. Бакинській м. Києва, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено речовину схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб у великих розмірах, який остання незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

12.11.2022 у органу досудового розслідування виник невідкладний випадок, пов`язаний із переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, врятуванням майна та збереженням речових доказів, виявленням та фіксацією фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню, що стало передумовою проникнення слідчого до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, перед початком слідчої дії, ОСОБА_5 роз`яснено зміст ст. 30, 63 Конституції України, ст. 18, 20, 233 КПК України, після чого останній надав добровільну письмову згоду на проникнення до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проведення в ній обшуку.

Так, 12.11.2022 в ході проведення обшуку в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

-8 полімерних пакетів з речовиною жовтого кольору (PVP);

-5 полімерних пакетів та пластикова банка з речовиною білого кольору (Амфетамін);

-1 полімерний пакет та пластикова пляшка з кристалоподібною речовиною;

-23 пігулки, за зовнішніми ознаками схожі на психотропну речовину МДМА;

-1 полімерний пакет з речовиною рослинного походження;

-Пристрій для вакумації;

-Електронні ваги, пластмасова ложка з нашаруванням речовини білого кольору, порожні полімерні пакети.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені речовини та предмети, а саме:

Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дії відповідних судових експертизи, що потребує певного часу.

Просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003276 від 12.11.2022 на вилучене в ході обшуків майно.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003276 від 12.11.2022 на вилучене в ході обшуків майно, а саме:

-8 полімерних пакетів з речовиною жовтого кольору (PVP);

-5 полімерних пакетів та пластикова банка з речовиною білого кольору (Амфетамін);

-1 полімерний пакет та пластикова пляшка з кристалоподібною речовиною;

-23 пігулки, за зовнішніми ознаками схожі на психотропну речовину МДМА;

-1 полімерний пакет з речовиною рослинного походження;

-Пристрій для вакумації;

-Електронні ваги, пластмасова ложка з нашаруванням речовини білого кольору, порожні полімерні пакети.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7