КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №939/534/20 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2375/2023
Категорія: ст. 331 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року у кримінальному провадженні №0000758обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 січня 2023 року.

Таке рішення суд мотивував тим, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та відповідно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Не погодившись із указаним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_6 вважає, що прокурором не надано доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а висновок суду щодо неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу є невмотивованим.

Обвинувачений також звертає увагу на тривалий час тримання під вартою, зазначає, що має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а також обов`язок перед державою захищати незалежність та територіальну цілісність України.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

За відсутності відповідних клопотань обвинуваченого та інших учасників провадження, колегія суддів відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України здійснює апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані.

Як убачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в провадженні Бородянського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000758 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд першої інстанції, розглядаючи в судовому засіданні 03 листопада 2022 року клопотання сторін, пов`язані із запобіжним заходом, достатнім для забезпечення належної правової поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та заслухавши з цього приводу позиції сторони обвинувачення і сторони захисту, дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому продовжив ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 02 січня 2023 року включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки суд дослідив та належним чином оцінив у судовому рішенні всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Що стосується доводів обвинуваченого, які зводяться до того, що прокурор не обґрунтував наявність ризиків, то колегія суддів визнає їхнеобґрунтованим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на стадію судового розгляду суд першої інстанції врахував характер і тяжкість висунутого йому обвинувачення та покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення та стан алкогольного сп`яніння під час вчинення інкримінованих йому дій, а також усі дані про особу обвинуваченого, який не працює та не має постійного джерела доходів. Тому, на переконання колегії суддів, суд дійшов вірного висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду і ймовірність реалізації таких дій за відсутності достатніх стримуючих факторів не зменшилася.

З огляду на те, що потерпілий та свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного впливу на них.

За таких обставин є обґрунтованим висновок суду про те, що застосування менш суворішого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити зазначені дії.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено.

Таким чином апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 02 січня 2023 року включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4