Справа № 171/1808/22
У Х В А Л А

іменем України

06 січня 2023 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши дистанційно у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2022 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

встановив:

16.11.2022 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України.

У підготовчому судовому зсіданні на обговорення поставлено питання щодо підсудності вказаного обвинувального акту Апостолівському районному суду Дніпропетровської області та відповідності обвинувального висновку вимогам КПК України.

Прокурор вказав, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України і вказаний обвинувальний акт підсудний Апостолівському районному суду Дніпропетровської області, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено біля с. Велика Костромка Апостолівської ОТГ Криворізького району, тобто на території, що відноситься до юрисдикції Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Зазначив, що вказана обставина може бути підтверджена поясненнями захисника та обвинуваченого, а також матеріалам кримінального провадження. Прокурор пояснив, що інформація щодо місця вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 не являється таємною, це інформація для службового користування, проте вважає в умовах воєнного стану неможливим зазначення місця вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акті відповідно до приписів ч.2 ст.517 КПК України. Також заявив клопотання про направлення обвинувального акту до апеляційного суду для визначення підсудності у разі, якщо у суду є сумнів щодо підсудності обвинувального акту Апостолівському районному суду Дніпропетровської області.

Захисник ОСОБА_4 щодо підсудності обвинувального акту Апостолівському районному суду Дніпропетровської області та відповідності обвинувального акту вимогам КПК України зазначив, що покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, дійшов таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст.110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

За змістом положень п.1 ч.1 ст.91, п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто докладний опис вчинених обвинуваченим діянь із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто короткий виклад суті обвинувачення із зазначенням юридично значимих ознак.

Європейський суд з прав людини у п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, суд вказав, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Наведене кореспондується з положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, за змістом яких суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Отже, безумовною є вимога про те, щоб обвинувачення та його формулювання повинні бути викладені настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця, способу, інших обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право на захист.

Вивченням змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_5 встановлено, що ці вимоги при його складанні виконані були не в повному обсязі.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, у Криворізькому районі Дніпропетровської області та зазначено, що більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану.

Частиною 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

В порушення вимог положень п.1 ч.1 ст.91, п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей щодо місця вчинення кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а зазначено лише що кримінальне правопорушення вчинено на території Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 року у Дніпропетровській області утворено, зокрема, Криворізький район (з адміністративним центром у місті Кривий Ріг) у складі територій Апостолівської міської, Вакулівської сільської, Глеюватської сільської, Гречаноподівської сільської, Грушівської сільської, Девладівської сільської, Зеленодольської міської, Карпівської сільської, Криворізької міської, Лозуватської сільської, Нивотрудівської сільської, Новолатівської сільської, Новопільської сільської, Софіївської селищної, Широківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 31 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 року, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Таким чином, на даний час територіальна юрисдикція Апостолівського районного суду Дніпропетровської області поширюється виключно на територію Апостолівської міської, Зеленодольської міської, Нивотрудівської сільської та Грушівської сільської громад.

На територію інших громад, які входять до складу Криворізького району Дніпропетровської області, поширюється юрисдикція Софіївського районного суду Дніпропетровської області, Широківського районного суду Дніпропетровської області, Криворізького районного суду Дніпропетровської області відповідно.

Таким чином, відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо конкретного місця вчинення кримінального правопорушення позбавляє можливості суд у підготовчому судовому засіданні визначити, чи підсудне вказане кримінальне провадження саме Апостолівському районному суду Дніпропетровської області.

Крім того, відсутність вищевказаних відомостей в обвинувальному акті порушує право обвинуваченого на захист від висунутого йому обвинувачення, якому за положеннями КПК України відповідає обов`язок слідчого, прокурора забезпечити йому можливість реалізації цього права, в тому числі, шляхом чіткого та зрозумілого формулювання висунутого обвинувачення.

Наведений недолік обвинувального акту перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі такого обвинувального акту, оскільки вказана неповнота та неточність у формулюванні обвинувачення перешкоджає суду визначити територіальну підсудність кримінального провадження (ст.32 КПК України), межі судового розгляду (ст.337 КПК України), а обвинуваченому реалізувати своє право на захист (п.1 ч.3 ст.42 КПК України).

Вищенаведене порушення вимог КПК України на думку суду є істотним та таким, що може при судовому розгляді кримінального провадження по суті призвести до суттєвого порушення права на захист, спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, та в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, з огляду на викладене, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який не відповідає вищенаведеним вимогам КПК України, може призвести до порушення права ОСОБА_5 на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наслідками підготовчого судового засідання суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Суд відхиляє як необґрунтовані доводи прокурора щодо наявності підстав для нерозголошення відомостей щодо місця вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки прокурором не доведено наявність правової підстави для прийняття такого рішення.

Посилання прокурора на приписи ч.2 ст.517 КПК України суд вважає безпідставним, оскільки вказана норма регулює здійснення досудового та судового провадження у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, а як пояснив прокурор у підготовчому судовому засіданні відомості щодо місця вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення не являються державною таємницею.

Суд зауважує, що відповідно ст.122 до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, при цьому повноваження вказаних органів не можуть бути обмежені.

Доводи прокурора щодо встановлення місця вчинення кримінального правопорушення на підставі пояснень захисника та обвинуваченого, а також на підставі доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, суд відхиляє як такі, що не грунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

У задоволенні клопотання прокурора про направлення обвинувального акту до апеляційного суду для визначення підсудності суд вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно п.4 ч.3 ст.314 КПК України суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

В даному випадку суд в зв`язку з недоліками обвинувального акту позбавлений можливості встановити, якому саме суду обвинувальний акт підсудний, в тому числі позбавлений можливості встановити непідсудність вказаного кримінального провадження Апостолівському районному суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст.291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2022 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, повернути прокурору.

У задоволенні клопотання прокурора щодо направлення обвинувального акту до апеляційного суду для визначення підсудності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено о 12-30 год. 06 січня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1