Справа № 592/2747/23
Провадження № 1-кп/592/342/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0001205, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 ,

та за участі потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001205, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 по обвинуваченю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом обвинувачених, захисників, потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду без зазначення мотивів.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини 3 ст. 314 КПК України не встановлено.

Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні не встановлено.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того у підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, який закінчується, оскільки на думку прокурора ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, раніше заявлені ризики передбачені п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, щодо обрання запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження або не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати чи не зменшились раніше заявлені ризики або чи не з`явились нові ризики.

Вирішуючи дане питання суд також враховує практику ЄСПЛ висловлену у своєму Рішенні від 12.02.2015 року у справі Подвезько проти України (заява № 74297/11) де Суд зазначив наступне: п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» та «Хайредінов проти України».

Крім того, судом ще не розпочиналось дослідження доказів сторони обвинувачення серед яких необхідно буде допитати потерпілого та свідків і у випадку перебування обвинуваченого на волі він зможе у незаконний спосіб впливати на цих осіб з метою надати суду показання на його користь, також судом ще не допитувався сам обвинувачений, тому не відомо його відношення до інкримінованого злочину, а на стадії підготовчого судового засідання суд не може допитати обвинуваченого по суті обвинувачення.

Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також слід зазначити, що обвинуваченому пред`явлене обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання на строк до 10 років позбавлення волі, тому від тяжкості покарання обвинувачений зможе ухилитись від суду.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку, залежно від особливостей конкретної справи.

Мають місце і заявлені у клопотанні ризики того, що ОСОБА_3 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити новий злочин.

В провадженні іншого суду перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні корисливого злочину, він офіційно не працевлаштований, має соціальні зв`язки.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих, оскільки відбулося посягання на життя та здоров`я людини, що є найвищою соціальною цінністю згідно з ст.3 Конституції України.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, стороною захисту всупереч вимогам ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду даного питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження не надано суду доказів на підтвердження обставин, на які сторона захисту послалась при розгляді клопотання прокурора, а саме того, що обставини, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час втратили свою актуальність.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Під час розгляду клопотань судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку, залежно від особливостей конкретної справи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ст. 184, ст.199 КПК України встановлено, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися і не перестали існувати. ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого з застосуванням насильства, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не має постійного заробітку, сталих соціальних зв`язків, тому він може ухилитися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_3 повідомлено 24.12.2022 року про підозру за ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №00000238 від 25.06.2022 року, у якому проводиться досудове розслідування в СУ ГУНП в Сумській області.

Отже, на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

Більш м`які запобіжні заходи, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам.

З врахуванням викладеного, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28.04.2023 включно.

При цьому, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України зважаючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, розмір застави не визначається.

Усі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Керуючись ст.ст. 314 - 316 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001205, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні на 13-15 годину 14 березня 2023 року в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 28.04.2023 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для обвинуваченого, який перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1