Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1237/22
Номер провадження 1-кс/530/473/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні клопотання заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покровське, Зіньківського району, Полтавської області та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 09.12.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 09.12.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Заступник начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваномуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 03.12.2022 близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по вул. Нафтовиків в смт. Опішня, Полтавського району, Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, завдав не менше двох ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 внаслідок чого останній впав на землю. В результаті завданих ударів ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп:

- до першої групи відносяться: черепно мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню з переломом кісток черепу та субдуральною гематомою, параорбітальна гематома обличчя та забійні рани верхньої та нижньої губи зліва, які відповідно висновку судово-медичної експертизи №1593 від 20.12.2022 року та по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя;

- до другої групи відносяться: синець нижньої третини лівого плеча, який відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1593 від 20.12.2022 року оцінюється, як легке тілесне ушкодження.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було доставлено до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

21.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину, підтверджується наступними доказами: Протоколом огляду місяця події від 09.12.2022; Протоколом огляду місця події від 12.12.2022; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.12.2022;висновком судово-медичної експертизи № 1593 від 20.12.2022;Протоколом огляду відеозапису від 13.12.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.12.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.12.2022; Протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 13.12.2022 та іншими доказами в своїй сукупності. Тобто сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнає, скоїв злочин після прийняття судового рішення Гадяцьким районним судом Полтавської області 26.08.2022 року про притягнення його до кримінальної відповідальності а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.

Крім того, вважаю, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні,заступник начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_4 клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав та просив його задовольнити. ПідозрюванийОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2022 близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по вул.Нафтовиків в смт.Опішня, Полтавського району, Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, завдав не менше двох ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 внаслідок чого останній впав на землю. В результаті завданих ударів ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп:

- до першої групи відносяться: черепно мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню з переломом кісток черепу та субдуральною гематомою, параорбітальна гематома обличчя та забійні рани верхньої та нижньої губи зліва, які відповідно висновку судово-медичної експертизи №1593 від 20.12.2022 року та по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя;

- до другої групи відносяться: синець нижньої третини лівого плеча, який відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1593 від 20.12.2022 року оцінюється, як легке тілесне ушкодження.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було доставлено до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

21.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 єтяжким злочинам, за які передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Також, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України. Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, на утриманні дітей чи батьків похилого віку немає, не має міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань, чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчинених кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому з обрання підозрюваному біль м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суворість покарання за кримінальним правопорушенням, за яким обвинувачується ОСОБА_5 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який діє по даний час та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до ст.121 ч.1 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно ст. 12 КК України, даний злочин віднесено до тяжких злочинів. Належне йому майно достатнє для сплати застави при його реалізації відсутнє, обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України, може вчинити повторний злочин.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху; стан здоров`я ОСОБА_5 , який є працездатною, здоровою особою; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з негативної сторони, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що могло б забезпечити його життєдіяльність без вчинення злочинів; майновий стан підозрюваного, в якого відсутнє будь-яке майно. З урахуванням викладеного вважаю, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_4

про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покровське, Зіньківського району, Полтавської області та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 14 год. 00 хвилин 22.12.2022 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 14 год. 00 хвилин 19 лютого 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти назаступника начальника відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_9 ОСОБА_10