Провадження № 1-кс/760/3141/22
Справа № 760/9977/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в якій просить зобов`язати уповноваженого слідчого або іншу уповноважену службову особу СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0004324 від 14.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , вилучений 29.05.2022 працівниками ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

В обґрунтування скарги зазначав, що в 2019 році ОСОБА_4 придбала автомобіль «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , здійснила митне оформлення вказаного автомобіля, що підтверджується митною декларацією №UA500330/2019/000856 від 21.02.2019, яка підтверджує правомірність придбання транспортного засобу відповідно до п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин…».

29.05.2022 року автомобіль «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 був вилучений на блокпосту «Калинівка» та підставою його вилучення працівниками ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області було оголошення автомобіля в розшук.

Станом на день подання скарги слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0004324 від 14.04.2016 з клопотанням про арешт вилученого автомобіля не звертались, що підтверджується відповіддю Солом`янського районного суду м. Києва.

Вважає, що оскільки арешт на автомобіль не накладався, з часу вилучення транспортного засобу минув значний час і ОСОБА_4 позбавлена права вільно розпоряджатися своєю власністю, тому вказане майно повинно бути повернене власнику.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги в його відсутності, вимоги підтримав.

Прокурор в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд скарги в його відсутності. В задоволені скарги просив відмовити, вказуючи, що постановою слідчого автомобіль «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 визнано речовим доказом. На даний час право власності на даний транспортний засіб оспорюється, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Відповідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст.107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004324 від 14.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Слідчим суддею за матеріалами справи та матеріалами кримінального провадження №0004324 від 14.04.2016 встановлено, що за заявою ОСОБА_6 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004324, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.04.2016 року. Матеріали справи містять заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо обставини незаконного заволодіння транспортним засобом «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 .

Також згідно матеріалів кримінального провадження, в 2019 році ОСОБА_4 придбала автомобіль «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , здійснила митне оформлення вказаного автомобіля, що підтверджується митною декларацією №UA500330/2019/000856 від 21.02.2019.

12.04.2019 року протоколом огляду місця події слідчим СВ Голопристанського ВП Новоказховського ВП ГУНП в Херсонській області у ОСОБА_4 вилучений транспортний засіб марки «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 у зв`язку із знаходженням інформації про перебування автомобіля в розшуку. ОСОБА_4 та її адвокатом неодноразово подавались клопотання до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві про повернення майна.

Матеріали кримінального провадження №0004324 від 14.04.2016 не містять ні інформації про вилучення слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, ні клопотання про накладення арешту на автомобіль, ні ухвали слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна, ні постанови слідчого про визнання автомобіля речовим доказом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення,у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1,2 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, можна вважати, що вилучений за протоколом огляду місця події автомобіль є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено за матеріалами кримінального провадження №0004324 від 14.04.2016, що слідчий Соломянського УП ГУНП в м. Києві з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно не звертався та не отримував ухвалу слідчого судді яким би клопотання було задоволено. А тому вилучене майно слід повернути його власнику задовольнивши вимоги даної скарги.

За матеріалами справи та матеріалами кримінального провадження неможливо встановити з чиєї бездіяльності (у результаті не повідомлення про вилучення майна або у результаті не звернення із клопотанням про арешт вилученого майна) не вирішувалось питання стосовно предмета кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя позбавлений можливості встановлювати бездіяльність одного або іншого органу національної поліції.

Слід зазначити, що як свідчать також і матеріали кримінального провадження, заявник, як особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальних збитків (в ході досудового розслідування потенційно міг бути визнаний потерпілою особою, що надає право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження), впродовж пяти років від початку внесення інформації його заяви до ЄРДР, не цікавився ходом досудового розслідування.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вилучене майно є тимчасово вилученим і за відсутністю відповідної ухвали слідчого судді, підлягає поверненню добросовісному набувачу, який наразі залишається власником цього майна.

Керуючись ст.ст.167-169 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - задовольнити.

Зобов`язати Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в межах кримінального провадження №0004324 від 14.04.2016, повернути ОСОБА_4 , як володільцю, тимчасово вилучене майно - транспортний засіб марки «BMW-318», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1