Справа № № 585/149/22
Номер провадження 1-в/585/31/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
22 листопада 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни, у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Сумський слідчий ізолятор» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у виді обмеження волі, відповідно вимог ст. 82 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому засуджений ОСОБА_4 просить на підставі ст. 539 КПК України та ст. 82 КК України, змінити йому невідбуту частину покарання на обмеження волі, оскільки він є інвалідом третьої групи, має матір інваліда першої групи по зору, якій необхідна допомога.

У судовому засіданні засуджений доводи клопотання підтримав і просив задовольнити. Підтвердив обґрунтування вказані в клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого, просив його задовольнити.

Представник ДУ «Роменська виправна колонія № 56» в заяві до суду просив справу розглядати без його участі.

Прокурор вважала, що клопотання не обґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, інших учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року вказаний вирок залишено без змін.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року в строк покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2014 року, зараховано строк попереднього ув`язнення із 18 червня 2013 р. по 23 липня 2014 р. з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Рішенням комісії управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області згідно протоколу № 22 від 26.05.2014 року визначено виправну колонію максимального рівня безпеки у звичайних жилих приміщеннях.

Відповідно до характеристики від 30.09.2022 року, виданої начальником ДУ «Сумський слідчий ізолятор», ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 2013 року. Під час утримання в державній установі «Дніпропетровський слідчий ізолятор» характеризується негативно. Допускав порушення вимог розпорядку дня та режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, має одне дисциплінарне стягнення у виді догани. Заохочень не мав. З 15.06.2016 року відбував покарання в державній установі «Роменська виправна колонія (№56)». За час відбування покарання тримання характеризувався негативно. При проведенні з ним заходів режимного, профілактично-виховного характеру неодноразово допускав порушення вимог розпорядку дня та режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, має сорок п`ять дисциплінарних стягнень у виді доган, суворих доган та поміщень до ДІЗО установи. Заохочень не мав. 15.12.2021 року прибув до державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду від 30.11.2021 року для участі у розгляді клопотання про застосування Закону України «Про амністію» та перебуває по теперішній час. За період знаходження в установі зарекомендував себе посередньо, при веденні з ним заходів режимного, профілактично-виховного характеру вимоги порядку дня та режиму тримання не порушував, стягнень не має. Не працевлаштований. Заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не тактовний, конфліктний. За характером агресивний, збудливий. З представниками адміністрації державної установи «Сумський слідчий ізолятор» поводиться не завжди стримано, намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але лише під контролем. Спальне місце намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Роботи з самообслуговування виконує, має достатній рівень необхідних навичок. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування та телефонних розмов. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

«Сумлінна поведінка» означає: зразкове дотримання вимог режиму; правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених, а також передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» необхідно розуміти: добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на засуджену особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності у поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та сталий спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України).

Під час судового засідання, враховуючи пояснення засудженого, характеристику на засудженого та матеріали справи, не вбачається, що засуджений став на шлях виправлення, а саме заохочень не має, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, має постійні стягнення, не працевлаштований, що підтверджує відсутність на даний час підстав для задоволення клопотання засудженого і заміни йому покарання на більш м`яке.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 22, 467, 537, 539 КПК України, ст. 81, 82, 86 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у виді обмеження волі, відповідно вимог ст. 82 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду, засудженим - з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили в день розгляду справи апеляційним судом, якщо таку не було скасовано.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7