№ 1-кс/317/694/2022
№ 317/3109/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000172 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Картали Челябінської області РРФСР, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу статті 89 КК України не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 2631, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 2631, ч. 1 ст. 263 КК України.

14.12.2021 р. прокурор ОСОБА_3 через канцелярію суду подав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Оскільки головуючий в даному кримінальному провадженні суддя ОСОБА_6 станом на 14 грудня 2022 року перебуває у відпустці в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на підставі абз. 5 п. 205 Перехідних положень КПК України було здійснено авторозподіл вказаного клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внаслідок якого воно було передане на розгляд судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисному вбивстві за наступних обставин.

20.04.2022 приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли під час сумісного розпивання алкогольних напоїв та раптово виниклої сварки, маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, використовуючи саморобний пристрій, призначений для стрільби мисливськими набоями 12 калібру, перебуваючи у приміщенні домоволодіння за вказаною адресою, здійснив один прицільний постріл мисливським набоєм, спорядженим дробом, в ділянку шиї ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді одиночного сліпого вогнепального дробового поранення шиї з ушкодженням внутрішніх органів, від чого настала смерть ОСОБА_7 на місці події, тим самим вбив останнього.

В клопотанні прокурором зазначено, що ризики, які були підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу обвинуваченому збереглись. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини. Він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обґрунтування цих ризиків викладене прокурором у клопотанні. На переконання прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не нівелює ризики.

Для розгляду клопотання прокурора в судове засідання прибули особи, які виявили бажання взяти ОСОБА_5 під особисту поруку: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В судовому засіданні вони пояснили, що дуже добре знають обвинуваченого ОСОБА_5 та готові забезпечити виконання ним обов`язків у кримінальному провадженні. Зазначили, що гарантують явки ОСОБА_5 в подальші судові засідання. Письмове клопотання про особисту поруку до суду ними не подавалось.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_4 , заперечили проти клопотання прокурора та просили суд передати ОСОБА_5 на поруки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а в тому разі, якщо суд дійде висновку про недостатність такої міри запобіжного заходу змінити її з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання обвинуваченого.

Захисник зазначив, що ті ризики, які вказані прокурором у його клопотанні, є необґрунтованими, оскільки в даному кримінальному провадженні є лише одна особа, яка була очевидцем події свідок ОСОБА_10 , але вона померла, що виключає можливість впливу на неї з боку обвинуваченого. Інші свідки та потерпіла не були очевидцями події та вплив на них в даному випадку неможливий, адже вони не дали в суді показань щодо обставин загибелі ОСОБА_7 . На даний момент жоден зі свідків та потерпіла не заявляли про те, що ОСОБА_5 намагався вплинути на них якимось чином.

Крім того, ризик переховування ОСОБА_5 від суду та ризик перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, в клопотанні прокурора нічим не обґрунтовані.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_5 має хронічні хвороби, лікування яких в умовах слідчого ізолятора є неможливим, що також є однією з підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

Вислухавши клопотання прокурора та думку інших учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у скоєнні сукупності злочинів, один з яких, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким насильницьким злочином, що пов`язаний з позбавленням життя людини та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Два інших злочини, що передбачені ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 2631 КК України є тяжкими злочинами в сфері незаконного виготовлення зброї та поводження з нею. Тяжкість та безальтернативність покарання, яке може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_5 в разі доведення його вини у пред`явленому обвинуваченні, на думку суду може спонукати його до ухилення від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того суд не може погодитись з доводами захисника щодо відсутності такого ризику, як можливість впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків та потерпілу, адже той факт, що вони не були очевидцями події кримінального правопорушення, не позбавляє їх статусу свідків та, відповідно, потерпілої, в кримінальному провадженні і на них обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити вплив.

Не може суд також погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності будь-яких повідомлень від свідків про намагання ОСОБА_5 вплинути на них, як на обставину, що виключає відповідний ризик, оскільки по-перше: правова природа такого поняття як «ризик» в кримінальному провадженні має не абсолютний прояв а імовірнісний. Ризик сам по собі визначає ймовірну поведінку обвинуваченого, про можливість якої свідчать певні об`єктивні та суб`єктивні обставини. Обґрунтованість такого припущення і формує відповідний ризик. Тобто відсутність намагань обвинуваченого вплинути на свідків не виключає ризику таких намагань в подальшому. По-друге, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 20.04.2022, вона зазначила, що події вона злякалась та побігла додому. Вранці до неї зайшов ОСОБА_5 та запитав, що йому робити? При цьому ОСОБА_5 попросив ОСОБА_10 розповісти поліції, що ОСОБА_7 мав намір її зґвалтувати, а він заступився за неї та застрелив потерпілого. Ці показання суд оцінює виключно в контексті спростування доводів сторони захисту, а оцінку ним як доказу надасть суд, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Таким чином суд вбачає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, суд погоджується з доводами захисника щодо відсутності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який встановлений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки цей ризик наведений в клопотанні без будь-якого обґрунтуванням та є неконкретизованим.

Таким чином в даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і такі запобіжні заходи як та особисте зобов`язання та застава не здатні ним запобігти.

Суд також вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не може бути переданий на особисту поруку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які хоч і висловили відповідне бажання, однак, на думку суду, не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків. В даному контексті суд зазначає, що відповідно до приписів п. 4 ч. 5 ст. 180 КПК України у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення у розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На даний момент розмір потенційного грошового стягнення в даному кримінальному провадженні становить від 49 620 гривень 00 копійок до 124 050 гривень 00 копійок з кожного поручителя.

Доказів на підтвердження спроможності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сплатити зазначену суму в разі наявності підстав, визначених ч. 5 ст. 180 КПК України, суду не надано.

Таким чином на даний момент особиста порука, на думку суду, не здатна усунути ризики, встановлені в судовому засіданні.

Цілодобовий домашній арешт, на думку суду, також не здатний запобігти ризикам, встановленим ч.ч. 1 та 3 ст. 177 КПК України, враховуючи викладене вище.

Суд також враховує обставини, які визначені в статті 178 КПК України, які характеризують особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки, в чому вважає слушними доводи захисника, однак вважає, що в даному кримінальному провадженні ці обставини не можуть переважати встановлені ризики настільки, щоб змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу, оскільки така зміна може призвести до порушення загальних засад кримінального провадження, що визначені в статті 7 КПК України.

За вказаних обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки на даний момент будь-який інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, на думку судді не здатний забезпечити усунення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених в судовому засіданні. Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, відповідно, задоволенню не підлягає.

Оскільки запобіжний захід ОСОБА_5 з урахуванням характеру злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, був обраний та продовжений без визначення розміру застави, він підлягає продовженню на умовах, визначених судом раніше.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 177, 178 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити, а клопотання сторони захисту залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів включно по 11 лютого 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1