КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000009 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Постановлене рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, свідчать про помилковість кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а також інші відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, вказаний обвинувальний акт підписаний належними особами та до нього додані всі документи визначені ч. 4 ст. 291 КПК України.
Також, згідно доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції, приходячи до висновку про некоректність обвинувачення ОСОБА_9 , вдався до аналізу та формування певних висновків без проведення обов`язкової для цього стадії судового розгляду, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню, що виходить за межі підготовчого судового засідання.

На апеляційну скаргу прокурора, від захисника обвинуваченої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_6 , надійшли заперечення, згідно яких ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 щодо ОСОБА_9 за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що у вище вказаному обвинувальному акті виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, свідчать про помилковість кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 190 КК України.

З цих підстав, суд першої інстанції прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та повернув його прокурору для усунення недоліків.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити серед іншого і такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

При цьому, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення по суті є консистенцією усього обвинувального акта, яка має інформувати особу у вчиненні якого кримінально-караного діяння вона обвинувачується.

У рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, зазначено, що ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи. Відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та в аспекті ст. 338 КПК не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення.
Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відомості, які містяться в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 свідчать про офіційне доведення до відома обвинуваченій компетентним органом твердження про вчинення нею відповідного кримінального правопорушення, передбаченого КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта відносно ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими.
Що стосується висновків суду першої інстанції щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченої за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, то дані обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті шляхом дослідження та оцінки доказів, а тому виходять за межі ст. 314 КПК України та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
За наведеного, на думку колегії суддів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта є обґрунтованими, а відтак подана ним апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 291, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000009 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3