Справа № 216/544/19
провадження 1-кп/216/159/22
ВИРОК

іменем України

22 грудня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0002256 від 10.12.2018 та №0001089 від 18.06.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. смт Совєтське, АР Крим, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.06.2005 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Звільнився 13.03.2007 з Павлоградської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково, на не відбутий термін 10 місяців 16 днів;

- 14.11.2007 Совєтським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 31.01.2013 Сімферопольської ВК АР Крим (№102) по відбуттю строку покарання;

- 31.10.2013 Сакським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі;

- 26.11.2013 Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Сакського районного суду АР Крим від 31.10.2013 до позбавлення волі стоком 4 роки 6 місяців. Покарання відбуте;

- 14.05.2019 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, та маючий раптово виниклий єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, та вони носят таємний характер, скориставшись відсутністю уваги власників помешкання, також можливих свідків та очевидців, в вечірній час доби, приблизно біля 17:00 годин, 09.12.2018 прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 для вчинення крадіжки, де, шляхом вільного доступу, пройшов через хвіртку, тим самим потрапив на територію вказаного домоволодіння, достовірно знаючи про те, що у вищевказаному житловому будинку ніхто не перебуває. Після чого, ОСОБА_4 побачив на території домоволодіння АДРЕСА_2 автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, підійшов до вказаного автомобілю і через не зачинені двері потрапив до його салону, де з «бардачку» таємно викрав ключ від вхідних дверей будинку, після чого, через вхідні двері, які відімкнув за допомогою знайденого в автомобілі ключа, незаконно проник до житлового будинку за вказаною вище адресою, звідки викрав таке майно, а саме: гаманець із шкіро-замінювача коричневого кольору на якому мається напис в правій стороні на іноземній мові «Geleniu», розмірами - довжиною 12 см та шириною 10 см. вартістю 200,00 грн.; талон на паливо на 10 літрів, марки А92 вартістю 275,67 грн.; ланцюжок із металу срібла вагою 15 грамів, 925 проби, без камінців вартістю 1717,78 грн. та срібний хрестик, проби 925, вагою 5 грамів без камінців вартістю 572,59 грн., яке згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/28 від 16.01.2019 складає 2766,04 грн. належне потерпілому ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_4 , поклавши знайдений ним в одній з кімнат будинку вказаний гаманець до кишені своєї куртки, в яку був вдягнений та, маючи корисливий умисел та намір вийти з будинку для того, щоб мати можливість розпорядитися викраденим майном, попрямував до виходу з будинку, однак був викритий та зупинений ще у будинку власником майна ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_4 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий власником майна ОСОБА_6 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , міг бути спричинений матеріальний збиток на загальну суму 2766,04 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2019, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності. Так, ОСОБА_4 діючи повторно, 18.06.2019 приблизно о 09.30 годині, знаходячись на території зупинки громадського транспорту «вул. Балхашська», що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом обману, словесно попрохав у раніше йому не знайомої ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінку, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном, не повертаючи його власникові. В свою чергу, ОСОБА_7 , будучи помилково впевненою в порядності та у доброчесних намірах ОСОБА_4 , добровільно передала йому свій мобільний телефон «Huawey р8 lite 2017» imei1 - НОМЕР_2 , imei2- НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2084 від 26.06.2019, становить 2500,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 2500,00 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив дані злочини, а саме: 09.12.2018, у вечірній час доби зайшов до будинку за адерсою: АДРЕСА_2 , в якому, на думку обвинуваченого, ніхто не проживав. У будинку на столі побачив гаманець, грошей там не було, також був ланцюжок, які обвинувачений взяв собі. Потім побачив ліхтарі, до будинку зайшли два хлопця, потім приїхали поліцейські, які затримали обвинуваченого да доставили у відділок поліції, де він надав пояснення з цього приводу. Також пізніше проводився слідчий експеримент. Щодо другого епізоду про вчинення шахрайства, обвинувачений пояснив, що влітку 2019 року перебував на зупинці громадського транспорту «вул. Балхашська», що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_7 . Попрохав у неї телефон, щоб зателефонувати. Коли потерпіла відвернулась, забрав телефон та поїхав. В подальшому продав телефон на «Червоній». Пізніше його затримали працівники поліції. Шкоду потерпілій відшкодував, шляхом повернення викраденого телефону. У вчинених злочинах обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчинених діянь.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним їх фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України а саме, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого та письмовими доказами, що характеризують його особу, а також в частині процесуальних витрат та речових доказів.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складам злочинів, передбаченим ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, і правильно кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно і заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, відповідно, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочинів, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним злочинів, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. Зі складеної, уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді, відносно обвинуваченого, вбачається, що останній не брав участь у підготовці та складанні досудової доповіді. Разом з цим з історії правопорушень вбачається, що ОСОБА_4 не може передбачити та не усвідомлює наслідки своїх протиправних дій, схильний до вчинення повторних злочинів. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, його спосіб життя, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе у винятковому випадку, за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено незакінчений замах на тяжкий злочин (ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України) та нетяжкий злочин (ч. 2 ст. 190 КК України).

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим, враховуючи санкції ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а також положення ст. 16 КК України, щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім, тому вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з встановленням йому випробувального терміну.

Крім цього, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках кримінального провадження №0002256 було проведено судову товарознавчу експертизу, оформлену висновком №34/12.1/28 від 16.01.2019 на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України у сумі 858,00 грн, що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 15 ч. 3, 16, 63, 65, 66, 67, 70, 75, 76, 185 ч. 3, 190 ч. 2 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 369-376, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта, у сумі 858,00 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень).

Речові докази: гаманець із шкіро-замінювача, коричневого кольору на якому мається напис в правій стороні на іноземній мові «Geleniu», талон на паливо на 10 літрів, марки А92, ланцюжок із металу срібла вагою 15 грамів, 925 проби, без камінців, срібний хрестик, проби 925, вагою 5 грамів без камінців, долучені до матеріалів кримінального провадження №0002256 на підставі постанови від 11.01.2019, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 згідно з розпискою; мобільний телефон «Huawey р8 lite 2017» imei1 - НОМЕР_2 , imei2 - НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , долучений до матеріалів кримінального провадження №0001089 на підставі постанови від 24.06.2019, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 згідно з розпискою повернути законним володільцям.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_9