Справа № 301/206/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження :

захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/29/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2023 року, задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні № 0000052, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гребля Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого двірником Малоростіцького ДНЗ, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19.03.2023, до 18 год 30 хв.

З матеріалів клопотання убачається, що 20 січня 2023 року, до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція за скоєння якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Слідчий у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може ухилитись від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілу, з якою проживає разом в одному будинку, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Враховуючи вищенаведене, слідчий просить подане ним клопотання задовольнити у повному обсязі.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке він може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Під час розгляду клопотання досліджені докази, які слугували підставою для висунення підозри, та встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилитись від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється (вказаний ризик підтверджується тим, що зі змісту пояснень потерпілої убачається, що між нею та ОСОБА_5 виникають постійні сварки та конфлікти, останній неодноразово погрожував їй фізичною розправою, інколи намагався спричинити тілесні ушкодження, а деколи і спричиняв їх, також вже після події, яка мала місце 19.01.2023, родичі зі сторони підозрюваного чинять тиск на потерпілу, вимагаючи від неї забрати заяву із поліції). Разом з цим, слідчий суддя вважає, що доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, оскільки є інсулінозалежним спростовуються доказами, а саме довідкою лікаря, яка міститься у матеріалах клопотання та з якої вбачається, що ОСОБА_5 може утримуватись в ІТТ та СІЗО. Тому, на переконання слідчого судді, інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, й тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що існують сумніви в обґрунтованості підозри його підзахисному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Так, на момент розгляду клопотання відсутній висновок судово-медичної експертизи. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, - відсутні, оскільки немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи буде продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Також звертає увагу на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет типу І, має важку форму захворювання, знаходиться на інсулінотерапії, є інвалідом 3 групи, тому перебування його під вартою може значно погіршити стан здоров`я підозрюваного, оскільки йому необхідні ліки для ін`єкцій, які постійно мають зберігатися в холодильнику та спеціальне харчування. Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що його підзахисний не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, дає пояснення, щиро розкаюється, майнової шкоди потерпілій не завдав. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні вимоги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний та прокурор належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; не подавали заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день; стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги і його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; захисник ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі як підозрюваного, так і прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Хустською окружною прокуратурою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами огляду місця події 19.01.2023, допиту свідка ОСОБА_8 від 19.01.2023, допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19.01.2023, огляду документу від 20.02.2023, затримання ОСОБА_5 , допиту підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі яких 20.01.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що існують сумніви в обґрунтованості підозри його підзахисному у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, так як на момент розгляду клопотання відсутній висновок судово-медичної експертизи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу чи свідків з метою зміни ними показів чи відмови від дачі таких; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 8 років, та поведінку підозрюваного ОСОБА_5 щодо потерпілої до вчинення кримінального правопорушення (неодноразові погрози застосування фізичного насильства та намагання спричинити їй тілесні ушкодження), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілу чи свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, - відсутні, оскільки немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватиметься від суду, може незаконно впливати на потерпілу, свідків, чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином чи буде продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, дає пояснення, щиро розкаюється, майнової шкоди потерпілій не завдав.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілої.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано висновків компетентних осіб (лікарів), які свідчили про наявність у ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

У зв`язку з цим, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет типу І, має важку форму захворювання, знаходиться на інсулінотерапії, є інвалідом 3 групи, тому перебування його під вартою може значно погіршити стан здоров`я підозрюваного, оскільки йому необхідні ліки для ін`єкцій, які постійно мають зберігатися в холодильнику та спеціальне харчування.

При цьому, як обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді, відповідно до довідки лікаря, яка міститься у матеріалах судового провадження, стан здоров`я ОСОБА_5 не унеможливлює тримання його під вартою в ІТТ та СІЗО.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2023 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000052, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань й застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19.03.2023, до 18 год 30 хв, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: