Справа № 951/561/22
Провадження №1-кп/951/62/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000173 від 13 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козівка, Козівського району, Тернопільської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, не депутата, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 10 травня 2022 року по 07 вересня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає спільно із своєю сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї сестри ОСОБА_6 , що як наслідок призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.
Так, 10 травня 2022 року близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає психологічних страждань, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_6 , з якою вчинив сімейний скандал в ході якого, висловлювався нецензурними словами в адресу останньої, штовхав та шарпав за верхній одяг, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск, але реальних дій, щодо реалізації своїх погроз не вчиняв.
Надалі продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства, 03 червня 2022 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 , психологічне насильство, яке проявились у тому, що ОСОБА_5 , висловлювався в адресу ОСОБА_6 , нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, але реальних дій, щодо реалізації своїх погроз не вчиняв, внаслідок чого ОСОБА_6 , було спричинено психологічні страждання.
За вказаними фактами постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 16 червня 2022 року у справі №951/280/2022, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40-ка (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Незважаючи на те, що Козівським районним судом Тернопільської області на ОСОБА_5 за неодноразові адміністративні правопорушення, було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, останній на шлях виправлення не став, а 18 червня 2022 року близько 23 години 00 хвилин діючи умисно та усвідомлюючи, що своїми діями завдає психологічних страждань своїй сестрі ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство по відношенню до останньої в ході якого висловлювався в її адресу образливою лайкою з нецензурними словами, внаслідок чого ОСОБА_6 , зазнала психологічних страждань.
Окрім того, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 19 червня 2022 року близько 12 години 00 хвилин, розуміючи що його дії є протиправними, діючи умисно, усвідомлюючи, що своїми діями завдає психологічних страждань своїй сестрі ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 повторно вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї сестри в ході якого висловлювався в її адресу образливою лайкою з нецензурними словами, внаслідок чого остання, зазнала психологічних страждань.
Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 не бажаючи ставати на шлях виправлення, 20 червня 2022 року близько 21 години 00 хвилин перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає психологічних страждань, знову вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_6 , в ході якого вчинив сімейний скандал, висловлюючись нецензурними словами в адресу останньої, внаслідок чого вчинив психологічний тиск щодо останньої, без реальних дій.
За вказаними фактами, постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року у справі № 951/415/22 ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35-ти (тридцяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.
Незважаючи на те, що Козівським районним судом Тернопільської області на ОСОБА_5 , неодноразово накладались адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, останній на шлях виправлення не став, та повторно вчинив домашнє насильство щодо ОСОБА_6 .
Так, 07 вересня 2022 року близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем спільного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно , повторно вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 психологічне насильство, яке проявилось у тому, що ОСОБА_5 , висловлювався у сторону ОСОБА_6 нецензурними словами, словесно принижував та погрожував їй фізичною розправою, шарпав її за верхній одяг, виганяючи з дому, про що 13 вересня 2022 року ОСОБА_6 , звернулась з письмовою заявою в ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.
Відомості за вказаним фактом 13 вересня 2022 року внесено до ЄРДР за №0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Вказані неодноразові та систематичні дії впродовж тривалого часу ОСОБА_5 по відношенню до своєї сестри ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
23 вересня 2022 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. В угоді вказано, що будь-яких інших претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпіла не має та в подальшому мати не буде.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме погоджено призначення йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України погоджено звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі та призначити іспитовий строк, поклавши на останнього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого та потерпілої, які просять суд затвердити угоду про примирення, захисника, який підтримав думку обвинуваченого, а також позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, надані матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про примирення від 23 вересня 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 та визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої , зважаючи на сприяння в розкритті злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, інвалід 2 групи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра с діагнозом легка розумова відсталість, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 23 вересня 2022 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 угоду про примирення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1