Провадження № 1-кс/201/3901/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Марківського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України за фактом того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме зайняв посаду «начальника відділу культури, молоді та спорту адміністрації Марківського району лнр», створеної на тимчасово окупованій території Марківської об`єднаної територіальної громади Старобільського району.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади окупаційної влади в селищі міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, та реалізуючи його вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади в селищі міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , на початку червня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території селища міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, діючи із своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», умисно, добровільно зайняв посаду «начальника відділу культури, молоді та спорту адміністрації Марківського району Луганської Народної Республіки», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора «адміністрації Марківського району ЛНР», що діє на території Старобільського району Луганської області

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у зв`язку із чим 27.10.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , протоколом огляду публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Складена та повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що завданням арешту майна є запобігання його відчуження та слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Окрім цього, п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання.

Водночас, у ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме та нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_4 , на яке слід накласти арешт, а саме:

- транспортний засіб автомобіль УАЗ НОМЕР_1 , 1997 року випуску, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 видане 19 серпня 2020 року;

- транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21093, 1994 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , № кузову НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , видане 12 грудня 2019 року.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має відкриті розрахункові рахунки на яких маються грошові кошти та по яким здійснюється рух грошових коштів в акціонерному товаристві комерційному банку «ПРИВАТБАНК» (, МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001).

Таким чином, з метою виконання завдань, покладених на органи досудового розслідування та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також недопущення приховування, відчуження грошових коштів шляхом пересилання або зняття з банківських рахунків, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на всі банківські рахунки, які відкриті на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_9 , виданий 03.05.2010 Марківським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_10 , а саме, на всі грошові кошти у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на його банківських рахунках на зберіганні у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташованому за адресою: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного

ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що останній, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Право володіння підозрюваного ОСОБА_4 зазначеними транспортними засобами, підтверджується інформацією з Територіального сервісного центру МВС № 4443 (на правах відділу м. Надвірна РСЦ ГСЦ МВС у Луганській області) згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 6 грудня 2022 року та відкритими розрахунковими рахунками, підтверджується копією інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 05.10.2022 № 20.1.0.0.0/7-221005/4627.

Прокурор надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість задоволення клопотання, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності вищевказаного майна, а також для забезпечення схоронності майна, накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною його відчужувати, належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

- транспортний засіб автомобіль УАЗ 31514, 1997 року випуску, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 видане 19 серпня 2020 року;

- транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21093, 1994 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , № кузову НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , видане 12 грудня 2019 року;

Накласти арешт з обмеженням права користуватися та розпоряджатися на всі банківські рахунки, які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_9 , виданий 03.05.2010 Марківським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також, грошові кошти, які розміщенні на рахунках.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1