Справа № 289/57/23
Номер провадження 1-кс/289/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000014, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 09.01.2023 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, 07 січня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_6 , спільно зі своїм сином ОСОБА_7 , перебували за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . У вказаний час та у вказаному місці, за невстановлених обставин ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_7 численні удари по тулубу та голові внаслідок чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани у спині в області грудної клітини з лівого боку, рани по середній третині задньої сторони правого стегна, забійних ран голови та відкритої черепно-мозкової травма.

В результаті умисних злочинних дій, ОСОБА_6 , здійснив напад із застосуванням інших уточнених засобів з метою вбивства чи нанесення ушкоджень, спричинивши ОСОБА_7 комбіновану травму тіла, яка стала причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні слідчий СВ підтримав внесене клопотання та пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він вчинив умисний особливо тяжкий злочин, що призвело до смерті людини.

Є всі підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ, вказують на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_6 до моменту вчинення кримінального правопорушення, зловживає спиртними напоями, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які являються його знайомими та вчинити інше кримінальне правопорушення, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання та додав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який він вчинив в стані алкогольного сп`яніння та під час воєнного стану, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Крім того, злочин було вчинено по місцю проживання підозрюваного, де проводяться слідчі дії, а тому на даний час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є не можливим.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що він дійсно 07 січня 2023 року, близько 15 години, спільно зі своїм сином ОСОБА_7 по місцю постійного проживання розпивали спиртні напої. Однак, заперечує заподіяння сину будь-яких тілесних ушкоджень. Стверджує, що син помер природною смертю.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання також заперечує, вважає, що в силу похилого віку підозрюваного та за наявності сталих соціальних зв`язків, до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 07 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

08 січня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно повідомлення про підозру, 07 січня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_6 , спільно зі своїм сином ОСОБА_7 , перебували за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . У вказаний час та у вказаному місці, за невстановлених обставин ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_7 численні удари по тулубу та голові внаслідок чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани у спині в області грудної клітини з лівого боку, рани по середній третині задньої сторони правого стегна, забійних ран голови та відкритої черепно-мозкової травма.

В результаті умисних злочинних дій, ОСОБА_6 , здійснив напад із застосуванням інших уточнених засобів з метою вбивства чи нанесення ушкоджень, спричинивши ОСОБА_7 комбіновану травму тіла, яка стала причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Лутівського старостинського округу від 09.01.2023 року ОСОБА_6 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

По місцю проживання ОСОБА_6 характеризується негативно, конфліктний,зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В частині 4 цієї статті вказано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , є злочином, який спричинив загибель людини, то суд не визначає йому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 176, 177, 178, 183, 194, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000014, строком на 60 діб, а саме по 10 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1