Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/541/22
Провадження № 1-кп/935/87/23
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186 від 12.12.2021 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позаяк ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Обвинувачений вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, міцні соціальні зв`язки відсутні. Є підстави вважати, що обвинувачений може становити небезпеку для суспільства, вчинити інший злочин, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі, а також впливати на потерпілу чи свідків.

Відповідно до ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.01.2023 обвинуваченого ОСОБА_7 видалено з залу судового засідань за порушення порядку на період судового засідання 26.01.2023.

Захисник за призначенням ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, захисника, матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.11.2023 обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.01.2023.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, у тому числі, таким спробам, як: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, у тому числі і зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі (Рішення КСУ від 11.10.2011 №10-рп/2011, Рішення КСУ від 23.11.2017 №1-р/2017).

Згідно практики Європейського суд з прав людини (рішення справі «Ілійков проти Болгарії») суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, судом враховується:

- особа обвинуваченого, який раніше судимий : у провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебувало кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в якому ухвалено вирок, який ще на набрав законної сили;

- має постійне місце проживання, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, об`єктом якого є статева свобода та недоторканість неповнолітньої особи;

- суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також особа обвинуваченого дають суду обґрунтовані підстави вважати наявність ризиків переховування останнього від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі, неявкою у судові засідання (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, судовий розгляд продовжується, отже, учасники судового провадження не допитані, а разом з тим, згідно вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків, з якими проживає в одному населеному пункті (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, на даний час продовжують існувати, а будь-які стримуючи фактори від порушень зобов`язань в разі застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, на переконання суду, відсутні.

Інформацією щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

З врахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 менш суворого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України визначає обвинуваченому розмір застави , достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,177, 178, 197 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовльнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 26.03.2023 включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розміру 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому постановою КМУ.

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

-заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими, іншими особами у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3