Справа №757/521/22-к. Провадження №11-сс/824/1232/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 21.05.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ГСУ СБ України складу кримінального правопорушення.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що слідчим суддею не встановлена неповнота досудового розслідування за доводами скарги, яка б у разі проведення певних слідчих дій могла вплинути на результат досудового розслідування, а відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим зроблено вірний висновок про закінчення досудового розслідування і закриття кримінального провадження. Зазначено, що висновок органу досудового розслідування в особі старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 21.05.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ГСУ СБ України складу кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході досудового розслідування, та ґрунтується на нормах діючого законодавства. Крім того, незгода ОСОБА_6 з прийнятими слідчим ОСОБА_7 рішенням про закриття кримінального провадження фактично містить його власну оцінку фактичним обставинам справи, що на думку суду є безпідставним і не має судової перспективи.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 24.01.2023 року у судовій справі №757/521/22-к; постановити нову ухвалу про скасування постанови від 21 травня 2021 року слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. києві, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0002286 від 26.11.2020 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду необґрунтована та незаконна, у зв`язку з порушенням істотних вимог кримінального процесуального закону.

Наголошує на тому, що під час судового засідання слідчий суддя не надав можливості оголосити правову позицію скаржника.

Вказує, що слідчий суддя не дослідив матеріали кримінального провадження №0002286, так як слідство втратило частину процесуальних документів.

Не погоджується з правовою позицією суду, а саме з тим, що закриття кримінального провадження і одночасно не розгляд заяви про залучення до провадження у якості потерпілого є законним та правомірним.

Звертає увагу на те, що слідча суддя не надала належної правової оцінки небажанню уповноважених осіб ГСУ БУ України отримати належним чином "скеровані" матеріали.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom,

no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали судової справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч. 6, ст. 24 КПК України).

Також, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" п. 36).

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, до Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 21.05.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ГСУ СБ України складу кримінального правопорушення.

24 січня 2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 21.05.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ГСУ СБ України складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні досліджувалась лише скарга ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи, а саме журналом судового засідання /а. с. 43/.

Крім того, відповідно до технічного запису судового засідання, що є додатком до протоколу судового засідання, під час розгляду справи слідчим суддею не досліджувались матеріали закритого провадження.

Отже, під час розгляду скарги, слідчим суддею було порушено, передбачені норми КПК України, а саме не досліджено матеріали закритого провадження та не надано їм належну оцінку.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України).

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що розглянувши скаргу без дослідження матеріалів закритого провадження, слідчий суддя порушив вимоги кримінального процесуального закону, а тому ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, тобто не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду за скаргою ОСОБА_6 , у суді першої інстанції, отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 21.05.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ГСУ СБ України складу кримінального правопорушення, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4