Справа № 638/234/22
Провадження № 1-кс/638/1190/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
встановив:
ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого вказує, що ухвалою суду було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «Volkswagen Beetle», 3VWF17AT5FM648042, д.н.з. НОМЕР_1 . Вона, ОСОБА_3 , є потерпілою по кримінальному провадженню та власником майна, на яке було накладено арешт. На теперішній час у арешті на майно відпала потреба, у зв`язку з чим ОСОБА_3 просить скасувати арешт на квартиру та автомобіль.
Заявник ОСОБА_3 звернулась з заявою про розгляд клопотання про скасування арешту з майна у її відсутність.
Начальник відділення СВ ХРУП №3 ГУ НП в Х/о ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд заяви про скасування арешту з майна у його відсутність, просив скасувати арешт з майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного:
У провадженні Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Х/о перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002352 від 23.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002352 від 23.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задоволено. Накладено арешт, шляхом заборони відчуження, на квартиру АДРЕСА_1 . Накладено арешт, шляхом заборони відчуження, на автомобіль «Volkswagen Beetle», 3VWF17AT5FM648042, д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як зазначено ОСОБА_3 у своїй заяві необхідність у арешті майна відпала.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначив начальник відділення у своїй заяві, потерпіла звернулась з заявою про закриття кримінального провадження.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

За таких обставин арешт із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч.2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_3 , як власника арештованого майна, а тому слідчий суддя доходить до висновку про відсутність для скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, шляхом заборони відчуження, на квартиру АДРЕСА_1 (вісімнадцять) та арешт, шляхом заборони відчуження, на автомобіль «Volkswagen Beetle», 3VWF17AT5FM648042, д.н.з. НОМЕР_1 , які накладені ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1