Справа № 301/431/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження :

захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/59/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року, задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні №0000081, внесеному 02.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, терміном на шістдесят днів, до 03 квітня 2023 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 03 лютого 2023 року, до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся заступник начальника СВ ВП №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , із погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому, що відповідно до ст. 12 КК України, вчинені діяння віднесені до тяжких злочинів, і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на переконання слідчого, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 віднесено до тяжких і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у його вчиненні, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, те, що діяння скоєно у стані алкогольного сп`яніння щодо неповнолітньої особи, і в разі доведення вини ОСОБА_5 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. При цьому дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази слідчий суддя також дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ймовірність того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду ; впливати на свідків з метою зміни ними показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини у їх сукупності дали слідчому судді підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність доказів, які свідчать про те, що вказані слідчим ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують. При цьому слідчий суддя не врахував обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, зокрема міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 , позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_5 веде догляд за сестрою, яка має інвалідність І групи, на його утриманні перебуває мати, і те, що злочин, у якому він підозрюється, скоєний із необережності. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно застосував приписи ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначивши підозрюваному заставу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, звільнивши його з-під варти.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 , вказує на законність ухвали слідчого судді. Стверджує, що слідчий суддя обґрунтував висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є реальними. Посилання адвоката ОСОБА_6 на наявність у матеріалах справи відомостей, що свідчать про позитивні характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 та ведення ним догляду за сестрою як на підставу для зміни ухвали слідчого судді у частині можливості внесення застави, на думку представника потерпілої, не заслуговують на увагу. Адвокат ОСОБА_9 зазначає, що на даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, всі слідчі розшукові дії проведені не до кінця, крім цього, на виконанні перебувають експертизи. Звертає увагу на те, що підозрюваний та потерпіла проживають в одному населеному пункті, а тому надання можливості внесення застави є недоцільним з огляду підвищення ризику впливу на потерпілу. Стверджує, що на момент розгляду клопотання потерпіла не примирилася з підозрюваним та не бажає з ним миритися у майбутньому, тому ризик незаконного впливу на неї реальний, що ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином також існують. Просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний та прокурор належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; не подавали заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день; стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги і його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; захисник ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі як підозрюваного, так і прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурора Хустської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 286 -1 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: огляду місця ДТП та схемою до нього, затримання ОСОБА_5 , допиту потерпілої ОСОБА_11 , допиту підозрюваного ОСОБА_5 , допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , огляду трупа ОСОБА_14 ; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 ; остаточним лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_14 , довідкою про причини смерті, на підставі яких 03.02.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, та даними про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, або експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, - відсутні, оскільки немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватиметься від суду, може незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином чи буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що в підозрюваного ОСОБА_5 наявні міцні соціальні зв`язки, позитивна характеристика за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_5 веде догляд за сестрою, яка має інвалідність І групи, на його утриманні перебуває мати, і те, що злочин, у якому він підозрюється, скоєний з необережності. Відхиляючи доводи апелянта у цій частині колегія суддів бере до уваги те, що у підтвердження цих доводів сторона захисту не надала будь-які докази про наявність у підозрюваного місця роботи, де йому оплачуть кошти, за рахунок яких він утримує сім`ю.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 призвело до загибелі особи.

Тому, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно застосував приписи ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначивши підозрюваному заставу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Окрім того, відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо застави, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторона захисту не подала будь-яких доказів у підтвердження матеріального та сімейного стану підозрюваного, які б дали можливість визначитись із розміром застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано висновків компетентних осіб (лікарів), які свідчили про наявність у ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000081, внесеному 02.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави терміном на шістдесят днів до 03 квітня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: