КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву колегії суддів про самовідвід,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 грудня 2022 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддів, які входять до складу колегії: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, як в подальшому було встановлено судом при підготовці до апеляційного розгляду від 27 жовтня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 25.12.2022 із застосуванням застави у сумі 9 924 000 грн. , залишено без змін .

Згодом від захисника ОСОБА_7 27 грудня 2022 року надійшло клопотання про розгляд її апеляційної скарги від 02.12.2022 з тих підстав, що Київським апеляційним судом 19 грудня 2022 року розглянуто не ту ухвалу, на яку вона подавала апеляційну скаргу. У клопотанні остання просить апеляційний суд: призначити судове засідання з розгляду апеляційної скарги від 02 грудня 2022 року на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року та проводити його за участю сторін.

До початку апеляційного розгляду по суті, у судовому засіданні 28 грудня 2022 колегією судді спочатку було вирішено заяву захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів. У задоволенні даної заяви про відвід було відмовлено.

Разом з тим, після оголошення резолютивної частини судового рішення, колегія суддів в судовому засіданні заявила собі самовідвід з наступних підстав.

Так, колегією суддів у складі судді ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже була розглянута апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , яка надійшла до суду 02.12.2022., як зазначено на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 25 грудня 2022 року.

Враховуючи що матеріали із суду першої інстанції не надійшли, судом самостійно вживалися заходи щодо вчасного розгляду апеляційної скарги до закінчення терміну, до якого відповідно до апеляційної скарги і клопотання було продовжено строк запобіжного заходу, тобто до 25.12.2022., і було промоніторено ЄДРСР на предмет наявності в даній справі ухвали суду першої інстанції від 01.12.2022. Дане рішення було відсутнє в реєстрі, як в подальшому з'ясовано з незалежних від суду першої інстанції причин . Відтак, при підготовці до розгляду апеляційної скарги колегію суддів встановлено, що в апеляційній скарзі містяться розбіжності щодо дати постановлення ухвали та строку до якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, тобто до 25.12.2022. Внаслідок цього, у колегії суддів з`явились обґрунтовані сумніви щодо правильного написання дати ухвали суду - 01 грудня 2022 року, оскільки строк продовження тримання під вартою в такому випадку не може бути до 25 грудня 2022, а цей строк було продовжено іншою ухвалою Шевчвенківського районного суду міста Києва, як встановлено судом від 27.10.2022. При цьому, захисником ОСОБА_7 не долучалась в додатках до апеляційної скарги оскаржувана ухвала від 01.12.2022 і заяв до суду першої інстанції після ухвалення судового рішення про видачу копії оскаржуваної ухвали, вона не писала, що підтвердила в суді апеляційної інстанції . Відтак, апеляційний суд задля забезпечення швидкого розгляду апеляційної скарги та не порушення розумних строків розгляду справи, за власною ініціативою перевірив наявність такої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, як зазначено вище, була відсутня у ЄДРСР. В подальшому було встановлено з незалежних від суду першої інстанції причин , а виключно з технічних причин роботи системи . Разом з тим, апеляційним судом було встановлено, що в реєстрі була наявна ухвала від 27 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 грудня 2022 року, тобто закінчення строку дії тримання під вартою повністю співпадають з тими, які заявляла захисник ОСОБА_7 у свої апеляційній скарзі. На підставі цього апеляційний суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_7 могла допустити технічну помилку при написанні дати оскаржуваної ухвали, та розглянув саме ту ухвалу, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 25 грудня 2022 року, як вказувала захисник в апеляційній скарзі, тобто ухвалу від 27.10.2022.

Згодом, адвокат ОСОБА_7 подала клопотання про розгляд апеляційної скарги, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022 яке було зареєстроване як матеріали до справи, зазначаючи, що ухвала від 01.12.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, судом апеляційної інстанції фактично розглянута не була. Відразу після надходження клопотання судом апеляційної скарги вживалися заходи щодо безпосередньої комунікації з Шевченківським районним судом міста Києва з приводу наявності ухвали від 01.12.2022. Було підтверджено, що дійсно дана ухвала відсутня в ЄДРСР, але фактично є в матеріалах справи після чого негайно були направлені копія ухвали і клопотання прокурора до суду для вчасного розгляду.

Разом з тим колегія суддів приходить до висновку що нею вже висловлені доводи і обґрунтування відносно апеляційної скарги від 02.12.2022 ( а.с. 1-10), але в розрізі розгляду ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27.10.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.12.2022, а тому тим же складом суду повторно не може бути розглянута таж сама апеляційна скарга, коли в судовому засіданні 28.12.2022 були з'ясовані справжні причини і повторний розгляд тієї ж апеляції тим же складом суду навіть на ухвалу від 01.12.2022 року безперечно буде викликати обґрунтовані сумніви щодо прийнятого судового рішення в частині його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК, слідчий суддя, суддя, ... , зобов`язані заявити собі самовідвід. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або іншими словами "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (De Cubber v. Belgium).

Таким чином, колегія суддів виходить насамперед з того, що сумніви мають бути засновані на певних фактичних обставинах, які в даному випадку існують об`єктивно, а тому з метою дотримання високих стандартів здійснення правосуддя і виконання вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме, що кожен має право на, ... , розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, і з метою уникнення будь-яких сумнівів, які, як зазначає ЄСПЛ з аналогічних питань можуть бути "будь-якими" і за практикою ЄСПЛ, достатньо мінімального, будь-якого сумніву, щодо у подальшому прийнятого судового рішення по суті при даних обставинах, що у свою чергу кореспондується із ст. 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заявленого самовідводу.

Відповідно, судове провадження підлягає передачі в порядку ст. 35 КПК України для здійснення повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Керуючись ст. 376, 75, 80, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Заявлений колегією суддів Київського апеляційного суду у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , самовідвід , - задовольнити.

Матеріали судового провадження передати для виконання вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3