Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/52/23, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2022 року, задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000292, відомості про кримінальне правопорушення в якому 06.06.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді (суду) за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, у межах строку досудового розслідування, до 24 січня 2023 року, включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 грудня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 з покладенням відповідних процесуальних обов`язків. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно, з корисливих мотивів щодо кількох осіб, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за яке у разі доведення вини ОСОБА_7 , може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Слідчий у клопотанні також посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Окрім того, слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт цілодобово, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 23 січня 2023 року.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини є підставами вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є мешканцем іншого регіону України, не веде аморального способу життя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З огляду на доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що слідчим було подане клопотання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 строки досудового розслідування в якому закінчилися. Підозра ОСОБА_7 вручена поза межами строку досудового розслідування. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від слідства та суду; також відсутні докази на підтвердження того, що існує ризик незаконного впливу на свідків, експерта, інших учасників у кримінальному провадженні; безпідставними апелянт вважає посилання слідчого на існування ризику перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється. Апелянт також посилається на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є одруженим. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали, а апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного на розгляд судового провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 .

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, - на підставі яких винесено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_7 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), а також у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Крім того, колегія суддів обгрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що додані до клопотання докази підтверджують існування ризиків переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Висновки слідчого судді в цій частині колегія суддів вважає належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховані тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі доведеності його вини, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є мешканцем іншого регіону України, не веде аморального способу життя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з урахуванням наведеного вище обґрунтовано дійшов висновку про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, належним чином вмотивоване, а викладені в ньому доводи, вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які дають підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено факти про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов належних висновків про необхідність задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та про неможливість застосування щодо нього інших запобіжних заходів, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім та є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики відсутні, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, є одруженим, апеляційний суд визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді про наявність вищеописаних ризиків та не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, як безпідставні та необґрунтовані, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 закінчилися, а підозра ОСОБА_7 вручена поза межами строку досудового розслідування. При цьому колегія суддів бере до уваги те, що у підтвердження цих доводів сторона захисту не послалась на будь-які докази.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 передбачені п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання у кримінальному провадженні №0000292, відомості про кримінальне правопорушення в якому 06.06.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді (суду) за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, у межах строку досудового розслідування, до 24 січня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: