Справа № 136/755/22
провадження №1-кп/136/46/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 15.06.2022, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 12.04.2022 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тетіїв, Київської обла обл., жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова середня, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, восени 2021 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на сміттєзвалищі, що розташоване за межами м. Липовець в напрямку с. Зозів Липовецької територіальної громади Вінницького району, виявила дикоростучі рослини коноплі, які зірвала та поклала до пакету і тим самим незаконно придбала. В подальшому принесла їх до домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає та яке належить на праві власності ОСОБА_6 , після чого перемістила речовини рослинного походження, які являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 60,93 г., на горище підсобного приміщення для сушіння, де незаконно їх зберігала без мети збуту у строк до 20.04.2022 для власних потреб.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

До вказаного обвинувального акту надано суду Угоду про визнання винуватості від 15.16.2022 укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю її захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку. Також сторони узгодили покарання, яке повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

У судовому засіданні прокурор заявила про можливість затвердження такої угоди із призначенням обвинуваченій покарання, яке у ній визначено.

Обвинувачена та її захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та погодилися з визначеним у ній покаранням.

Крім того, обвинувачена в присутності її захисника в судовому засіданні була повідомлена про наслідки затвердження угоди та її невиконання та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мали місце, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а отже її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом також враховано, що ОСОБА_3 за місцем проживання порушень громадського порядку не допускає, на обліку в лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває.

Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.06.2022 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю її захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 12.04.2022.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити її узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15.06.2022 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 грн 00 коп.

Речові докази, а саме: канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 60,93 г - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн 20 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_8