Справа 688/1069/21
№ 1-кп/688/9/23
Ухвала

Іменем України

16 січня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка кримінальне провадження №0001506 від 08.11.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

встановив:

В провадженні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0001506 від 08.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи посаду директора ПрАТ «Добробут АГ» у 2016-2017 роках до 11.10.2019 року (юридична адреса: 60235, Чернівецька обл., Сокирянський район, с. Ломачинці, вул. Українська, буд. 24, , дата реєстрації: 08.04.1999 року) та за сумісництвом посаду радника у TOB «Серединецьке», будучи службовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою незаконного привласнення та розтрати коштів, вчинив службове підроблення, що у подальшому надало йому можливість вчинити привласнення та розтрату чужого майна, а саме - грошових коштів та автотранспортних засобів, належних на праві власності TOB «Серединецьке» за наступних обставин.

Так, наказом №262а-вк від 05.11.2012 року ОСОБА_5 призначено на посаду радника за сумісництвом у ТОВ «Серединецьке» (згідно реєстраційних документів юридична адреса: Україна, 30440, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, ).

Відповідно до актів прийому-передачі основних засобів за грудень 2016 року і травень 2017 року ОСОБА_5 , як директору ПрАТ «Добробут АГ», передано для використання та зберігання два легкових автомобіля, а саме автомобіль марки і моделі «Тойота Ленд Крузер 120» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки і моделі «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_2 , які належали на праві власності TOB «Серединецьке», після чого вказані колісні транспортні засоби набули статус ввіреного йому майна та перейшли у фактичне відання останнього.

При цьому, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді радника в TOB «Серединецьке» достовірно знав, що на посаді генерального директора зазначеного товариства з 03 квітня 2007 року по 11 вересня 2017 року включно працював ОСОБА_7 і повноваження останнього визначалися статутом указаного суб`єкта господарювання, затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 29 листопада 2016 року.

Також, ОСОБА_5 достовірно відомо, що вищим органом управління TOB «Серединецьке» є загальні збори учасників, які у відповідності до статуту товариства правомочні приймати рішення з будь - яких питань діяльності товариства (п. 8.1), у тому числі надання дозволу на (попереднє) укладення директором або генеральним директором та іншими членами дирекції (у випадку, якщо член дирекції має право представляти інтереси товариства без доручення) господарських договорів (правочинів) на суму, що перевищує 100000 грн для одного правочину протягом одного календарного місяця та 300000 грн для сукупності правочинів протягом одного календарного місяця (підпункт «л» пункту 8.1 Статуту товариства).

Станом на серпень 2017 року ОСОБА_7 , як генеральний директор TOB «Серединецьке», у відповідності до статуту мав право вирішувати всі питання діяльності товариства за винятком тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників, що також було відомо ОСОБА_5 .

Проте, перебуваючи на указаних вище посадах ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у листопаді 2016 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке» в редакції станом на 29.11.2016 року склав із використанням офісної техніки - персонального комп`ютера та принтера завідомо неправдивий документ - наказ №01/11 від 10.11.2016 року «Про зняття з обліку» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 417080,91 грн, у якому у графі «Генеральний директор TOB «Серединецьке» ОСОБА_7 » власноручно із використанням кулькової ручки з барвником чорного кольору поставив підпис за генерального директора з наслідуванням підпису останнього та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки «TOB «Серединецьке», у такий спосіб надавши завідомо неправдивому наказу №01/11 від 10.11.2016 року статусу офіційного документа, після чого для зняття указаного транспортного засобу з обліку літом 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог-Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, передав його ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблений ОСОБА_5 за вищевказаних обставин наказ №01/11 від 10.11.2016 року надав його, серед інших документів, працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці у листопаді 2016 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, склав завідомо неправдивий документ - довіреність №2/11 вих. від 10.11.2016 року на ім`я ОСОБА_8 , якою у порушення вимог п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке» в редакції станом на 29.11.2016 року довірив останньому від імені TOB «Серединецьке» здійснити всі необхідні дії щодо зняття з обліку належного TOB «Серединецьке» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 432643,70 грн, у якому в графі «Генеральний директор TOB «Серединицьке» ОСОБА_7 » також власноручно із використанням кулькової ручки з барвником чорного кольору поставив підпис за генерального директора з наслідуванням підпису останнього та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки TOB «Серединецьке» і у такий спосіб надав завідомо неправдивій довіреності №2/11 вих. від 10.11.2016 року статусу офіційного документа, після чого літом 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог-Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, передав її ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблену ОСОБА_5 за вищевказаних обставин довіреність №2/11 вих. від 10.11.2016 року надав її, серед інших документів, працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

Також, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке», у липні 2017 року склав завідомо неправдивий документ - наказ №14/07-17-С від 14.07.2017 року «Про реалізацію транспортного засобу» з метою зняття його з обліку у зв`язку та реалізацією легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 432643,70 грн., у якому у графі «Генеральний директор TOB «Серединецьке» ОСОБА_7 » власноручно із використанням кулькової ручки з барвником синього кольору поставив підпис з наслідуванням підпису генерального директора та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки «TOB «Серединецьке», у такий спосіб надавши завідомо неправдивому наказу №14/07- 17-С від 14.07.2017 року статусу офіційного документа, після чого для зняття указаного автомобіля з обліку наприкінці літа 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог-Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, надав її ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблений ОСОБА_5 за вищевказаних обставин наказ №14/17-17-С від 14.07.2017 року надав її серед інших документів працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

У подальшому, 15.08.2017 року на підставі вищевказаних завідомо неправдивих документів виготовлених за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , а саме: наказу №01/11 від 10.11.2016 року «Про зняття з обліку» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 417080,91 грн, а також довіреності №2/11 вих. від 10.11.2016 року ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про фіктивний характер вказаних документів, перебуваючи у територіальному сервісному центрі МВС №6845 за адресою: вул. Шешукова, 13 в м.Шепетівка, використовуючи вказані завідомо підробленні документи, надав їх працівникам сервісного центру, які також, не будучи обізнаними про дійсність походження вищевказаних офіційних документів, оформили договір купівлі-продажу 6845/2017/584464, згідно із яким TOB «Серединецьке» продало ОСОБА_9 вищевказаний транспортний засіб за заниженою вартістю - 212615,42 грн.

Також, 16.08.2017 року на підставі вищевказаних неправдивих документів виготовлених за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , а саме: наказу №14/07-17-С від 14.07.2017 року «Про реалізацію транспортного засобу» щодо зняття з обліку у зв`язку із реалізацією легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 432643,70 грн, а також довіреності №2/11 вих. від 10.11.2016 року ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про фіктивний характер вказаних документів перебуваючи в територіальному сервісному центрі МВС №6845 за адресою: вул. Шешукова, 13 в м. Шепетівка, використовуючи вказані завідомо підробленні документи, надав їх працівникам сервісного центру, які також не будучи обізнаними про дійсність походження вищевказаних офіційних документів, оформили договір купівлі-продажу 6845/2017/585408, згідно із яким TOB «Серединецьке» продало ОСОБА_10 вищевказаний транспортний засіб за заниженою вартістю, а саме за 120000 грн.

Внаслідок протиправних, умисних дій ОСОБА_11 TOB Серединецьке» завдано майнової шкоди у вигляді тяжких наслідків на загальну суму 849724,61 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинили тяжкі наслідки.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що після того, як вчинив службове підроблення, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив привласнення і розтрату чужого майна, а саме: грошових коштів і автотранспортних засобів належних TOB «Серединецьке» за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у 2016-2017 роках (до 11.10.2019 року) обіймав посаду директора ПрАТ «Добробут АГ» (юридична адреса: 60235, Чернівецька обл., Сокирянський район, с.Ломачинці, вул. Українська, буд. 24, , дата реєстрації: 08.04.1999) і за сумісництвом посаду радника у TOB «Серединецьке» та відповідно до установчих документів зазначених суб`єктів господарювання є службовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

При цьому, наказом №262а-вк від 05.11.2012 року ОСОБА_5 призначено на посаду радника за сумісництвом у ТОВ «Серединецьке» (згідно реєстраційних документів юридична адреса: Україна, 30440, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Мокіївці, вул. Дорожня, буд. 4, ).

Відповідно до актів прийому-передачі основних засобів за грудень 2016 року та травень 2017 року ОСОБА_5 , як директору ПрАТ «Добробут АГ», передано для використання та зберігання два легкових автомобіля, а саме: автомобіль марки і моделі «Тойота Ленд Крузер 120» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки і моделі «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_2 , які належали на праві власності TOB «Серединецьке», після чого указані колісні транспортні засоби набули статус ввіреного йому майна та перейшли у фактичне відання останнього.

При цьому, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді радника в TOB «Серединецьке» достовірно знав, що на посаді генерального директора зазначеного товариства з 03 квітня 2007 року по 11 вересня 2017 року працював ОСОБА_7 і повноваження останнього визначалися статутом указаного суб`єкта господарювання, затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 29 листопада 2016 року.

Також, ОСОБА_5 достовірно відомо, що вищим органом управління TOB «Серединецьке» є загальні збори учасників, які у відповідності до статуту товариства правомочні приймати рішення з будь - яких питань діяльності товариства (п. 8.1), у тому числі надання дозволу на (попереднє) укладення директором або генеральним директором та іншими членами дирекції (у випадку, якщо член дирекції має право представляти інтереси товариства без доручення) господарських договорів (правочинів) на суму, що перевищує 100 000 грн для одного правочину протягом одного календарного місяця та 300000 грн для сукупності правочинів протягом одного календарного місяця (підпункт «л» пункту 8.1 Статуту товариства).

Станом на серпень 2017 року ОСОБА_7 , як генеральний директор TOB «Серединецьке», у відповідності до статуту мав право вирішувати всі питання діяльності товариства за винятком тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників, що також було відомо ОСОБА_5 .

Проте, перебуваючи на вказаних посадах ОСОБА_5 у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці у листопаді 2016 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке» в редакції станом на 29.11.2016 року склав із використанням офісної техніки - персонального комп`ютера та принтера завідомо неправдивий документ - наказ №01/11 від 10.11.2016 року «Про зняття з обліку» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 417080,91 грн, у якому у графі «Генеральний директор TOB «Серединецьке» ОСОБА_7 » власноручно із використанням кулькової ручки з барвником чорного кольору поставив підпис за генерального директора з наслідуванням підпису останнього та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки «TOB «Серединецьке» у такий спосіб надавши завідомо неправдивому наказу №01/11 від 10.11.2016 року статусу офіційного документа, після чого з метою незаконного зняття указаного транспортного засобу з обліку наприкінці літа 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог- Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, особисто передав його ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблений ОСОБА_5 за вищевказаних обставин наказ №01/11 від 10.11.2016 року, надав його, серед інших документів, працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці у листопаді 2016 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, склав завідомо неправдивий документ - довіреність №2/11 вих. від 10.11.2016 року на ім`я ОСОБА_8 , якою у порушення вимог п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке» в редакції станом на 29.11.2016 року, незаконно довірив останньому від імені TOB «Серединецьке» здійснити всі необхідні дії щодо зняття з обліку належного TOB «Серединецьке» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою зартістю 432643,70 грн, у якому в графі «Генеральний директор TOB Серединецьке» ОСОБА_7 » також власноручно із використанням кулькової ручки з барвником чорного кольору поставив підпис за генерального директора з наслідуванням підпису останнього та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки TOB «Серединецьке» і у такий спосіб надав завідомо неправдивій довіреності №2/11вих. від 10.11.2016 року статусу офіційного документа, після чого наприкінці літа 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог-Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, особисто передав її ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблену ОСОБА_5 за вищевказаних обставин довіреність №2/11 вих. від 10.11.2016 року надав її, серед інших документів, працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч п.п. «л» п. 8.2. Розділу 8 Статуту TOB «Серединецьке», у липні 2017 року вкотре склав завідомо неправдивий документ - наказ №14/07-17-С від 14.07.2017 року «Про реалізацію транспортного засобу» з метою зняття його з обліку у зв`язку та реалізацією легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 432643,70 грн, у якому у графі «Генеральний директор TOB «Серединецьке» ОСОБА_7 » власноручно із використанням кулькової ручки з барвником синього кольору поставив підпис з наслідуванням підпису генерального директора та, перебуваючи у вказаний час та у тому ж місці особисто поставив відтиск кліше печатки «TOB «Серединецьке», у такий спосіб надавши завідомо неправдивому наказу №14/07-17-С від 14.07.2017 року статусу офіційного документа, після чого наприкінці літа 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у адміністративному приміщенні корпорації «Сварог-Вест-Груп», яке розташоване у м. Шепетівка по провулку Подільський, 20, з метою зняття указаного автомобіля з обліку особисто надав її ОСОБА_8 , який не будучи обізнаним про завідомо підроблений ОСОБА_5 за вищевказаних обставин наказ №14/17-17-С від 14.07.2017 надав її серед інших документів працівникам сервісного центру №6845 у м. Шепетівка.

У подальшому, 15.08.2017 року на підставі вищевказаних завідомо неправдивих документів виготовлених за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , а саме: наказу №01/11 від 10.11.2016 року «Про зняття з обліку» легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 417080,91 грн, а також довіреності №2/11 вих. від 10.11.2016 року ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про фіктивний характер вказаних документів, перебуваючи у територіальному сервісному центрі МВС №6845 за адресою вул. Шешукова, 13 в м. Шепетівка, використовуючи вказані завідомо підробленні документи, надав їх працівникам сервісного центру, які також, не будучи обізнаними про дійсність походження вищевказаних офіційних документів, оформили договір купівлі-продажу 6845/2017/584464, згідно із яким TOB «Серединецьке» продало ОСОБА_9 вищевказаний транспортний засіб за заниженою вартістю - 212615,42 грн.

Також, 16.08.2017 року на підставі вищевказаних неправдивих документів виготовлених за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , а саме: наказу №14/07-17-С від 14.07.2017 року «Про реалізацію транспортного засобу» щодо зняття з обліку у зв`язку із реалізацією легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, ринковою вартістю 432643,70 грн, а також довіреності №2/11 вих. від 10.11.2016 року ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про фіктивний характер вказаних документів перебуваючи в територіальному сервісному центрі МВС №6845 за адресою вул. Шешукова, 13 в м. Шепетівка, використовуючи вказані завідомо підробленні документи, надав їх працівникам сервісного центру, які також не будучи обізнаними про дійсність походження вищевказаних офіційних документів оформили договір купівлі-продажу 6845/2017/585408, згідно із яким TOB «Серединецьке» продало ОСОБА_10 вищевказаний транспортний засіб за заниженою вартістю, а саме за 120000 грн.

В результаті вищевказаних неправомірних дій, ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій на підставі завідомо підроблених, неправдивих офіційних документів, здійснив розтрату майна TOB «Серединецьке», а саме: легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, вартістю 417080,91 грн. та легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, вартістю 432643,70 грн, а всього майна на загальну суму 849724,61 грн.

Після чого ОСОБА_5 привласнив кошти TOB «Серединецьке» отриманні внаслідок продажу зазначених легкових автомобілів, а саме автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120» д.р.н. НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску в сумі 212615,42 грн та від продажу легкового автомобіля марки «TOYOTA» моделі «PRADO» д.р.н. НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску в сумі 120000 грн, а всього привласнив грошові кошти TOB «Середенецьке» в загальній сумі 332615,42 грн.

Внаслідок протиправних, умисних дій ОСОБА_11 TOB «Серединецьке» завдано майнової шкоди у особливо великих розмірах на загальну суму 849724,61 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні представник потерпілого генеральний директор ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 подав заяву, у якій відмовився від підтримання приватного обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України і на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України просив закрити кримінальне провадження в цій частині, оскільки жодних претензій майнового характеру до ОСОБА_5 товариство не має.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання представника потерпілого ТОВ «Серединецьке» не заперечував. Заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього і в цій частині.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Серединецьке» не заперечував, підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотань представника потерпілої юридичної особи - генерального директора ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував, посилаючись наявність підстав, передбачених законом, для їх задоволення.

Представник потерпілої юридичної особи генеральний директор ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував.

Заслухавши клопотання представника потерпілого та обвинуваченого, з`ясувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені клопотання з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, що передбачено ч. 4 ст. 26 КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК (у редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених: статтею 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам).

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема: підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (частина 4 статті 26, частина 1 статті 478 КПК України); безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення згідно з частиною 4 статті 26, пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення, а також примирення потерпілого з підозрюваним/обвинуваченим у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом (частина 4 статті 56 КПК України).

Верховний Суд постановою від 20.02.2018 року у справі № 142/1291/16-к зауважив, що приватне обвинувачення - це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.

Тобто законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме відмова потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності, що здійснюється незалежно від позиції підозрюваного, обвинуваченого на відміну від акта про примирення, що носить двосторонній характер.

Як вбачається із матеріалів провадження, в обвинувачення ОСОБА_5 вмінено вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України в період листопад 2016 року серпень 2017 року, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування розпочиналось та здійснювалось у формі приватного обвинувачення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України в редакції до 11.01.2019 року.

Законом України від 06.12.2017 року № 2227-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав чинності 11.01.2019 року, внесено зміни до КПК України та виключено п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України.

Згідно даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001506 відомості про вчинення кримінальних правопорушень були внесені 08.11.2017 року.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За змістом ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 року, зазначено, що частину 1 ст. 58 Конституції України, щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Фактично ж внесеними змінами до ч. 1 ст. 477 КПК України обвинувачений був позбавлений права на одну з підстав закриття кримінального провадження, передбачену п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, в розумінні ст. 5 КК України, зміни до ч. 1 ст. 477 КПК України погіршують становище обвинуваченого, а відтак не мають зворотної дії в часі.

Вирішуючи питання про закриття цього кримінального провадження, розпочатого за процедурою приватного обвинувачення, при тому, що на момент подання до суду заяви потерпілої юридичної особи про відмову від обвинувачення таке кримінальне правопорушення було виключено з обсягу поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, слід виходити із загальних положень КПК України з урахуванням завдань кримінального провадження, засад верховенства права та диспозитивності, а також дотримуючись балансу публічних та приватних інтересів і загальної справедливості судового провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №288/1158/16 вказано на те, що «критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного і приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

Попри суспільну небезпечність кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, як і будь-яких інших злочинів, їх визначальною ознакою є домінування приватного інтересу над публічним, яке надає вирішального значення волевиявленню потерпілого для притягнення чи непритягнення особи до кримінальної відповідальності.

Злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, здебільшого, не є тяжкими і зумовлені локальними конфліктами, їх небезпека для держави й суспільства не є значною, а порушені права потерпілих можуть бути ефективно захищені як за допомогою кримінально-правових механізмів, так і в альтернативний спосіб. Завдана цим особам шкода зазвичай не має непоправного характеру, і становище, яке вони мали до вчинення посягання, може бути поновлено, в тому числі, шляхом порозуміння, примирення, компенсації й іншим чином без застосування встановлених державою заходів примусу.

У цих випадках, які є винятками із засади публічності, законодавець надає потерпілому можливість вибору одного з альтернативних варіантів поведінки у відповідь на вчинення щодо нього кримінального правопорушення: ініціювати перед компетентними органами притягнення винного до кримінальної відповідальності; врегулювати кримінально-правовий спір на основі взаємного порозуміння; не вдаватися до жодних дій.

Обираючи спосіб реагування на злочин, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а в разі початку такої процедури - чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом здійснення кримінального провадження.

Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої статті 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із частиною четвертою статті 26, пунктом сьомим частини першої статті 284 цього Кодексу підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку зі злочином конфлікту між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим і є проявом диспозитивності як загальної засади кримінального провадження. Зміст цієї засади розкривається у статті 26 КПК України і полягає у свободі сторін використовувати свої права у межах та у спосіб, що передбачені цим Кодексом.

Системний аналіз приписів ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 та ст. 477 КПК України з урахуванням наведених положень у постанові Великої Палати Верховного Суду свідчить, що волевиявлення потерпілого у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є вирішальним у питаннях щодо початку та припинення (закриття) такого провадження. Виникнення у потерпілого права відмови від обвинувачення у такому провадженні нерозривно пов`язане із моментом реалізації початку досудового розслідування, і кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості обмеження названого права потерпілого в цьому провадженні.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 29 червня 2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3). У Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 Конституційний Суд вказав, що із конституційних принципів рівності та справедливості випливає вимога визначеності, ясності й недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and others v. the United Kingdom) від 23 вересня 1998 року (п.54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право - писане чи неписане - було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити така дія».

Відтак, позбавлення потерпілої юридичної особи під час судового провадження наявного в неї з початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення права на відмову від обвинувачення, шляхом звуження поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення (виключення п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України), не відповідатиме принципу правової визначеності як складової вимоги верховенства права. Так, законодавчі зміни в частині проваджень у формі приватного обвинувачення та, відповідно, обмеження права потерпілої юридичної особи на відмову від обвинувачення має базуватися на наданні можливості останній передбачати наслідки своєї поведінки.

Тобто, потерпіла юридична особа, яка ініціювала провадження у справі приватного обвинувачення та вже набула права на відмову від обвинувачення, повинна мати чітке розуміння наслідку змін законодавчого регулювання щодо своїх прав, а саме чи вправі буде вона відмовитися від обвинувачення з метою закриття такого провадження щодо її найманого працівника.

Крім того, суд зважає й на ту обставину, що згідно з обвинувальним актом, інкримінованими ОСОБА_5 кримінальними правопорушеннями завдано шкоди виключно потерпілій юридичній особі ТОВ «Серединецьке».

Таким чином, в умовах аналізованих змін кримінального процесуального закону з урахуванням вищенаведеного і вимог ч. 1 ст. 8 КПК України про те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає обґрунтованим застосування положень ч.1 ст.5, ст.8, ч.4 ст.26 КПК України, та доходить висновку щодо задоволення заяви представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 191 КК України на підставі положень п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України та ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на час вчинення кримінальних правопорушень) особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України (в редакції на час вчинення злочину), належало до категорії злочинів середньої тяжкості.

З обвинувального акту слідує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, минуло понад п`ять років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про ухилення обвинуваченого від слідства та суду, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, в тому числі за ч. 2 ст. 366 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку. Дані обставини обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі, він підтримує заявлене ним клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження і в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Оскільки щодо ОСОБА_5 не ухвалювався обвинувальний вирок, а судом постановляється ухвала про закриття кримінального провадження та вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог не передбачено ст. 372 КПК України, суд вважає необхідним поданий цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 4,5 12, 44, 49, 191, 366 КК України, керуючись ст.ст. 5, 129, 284, 285, 286, 288, 477 КПК України, суд -

постановив:

Кримінальне провадження №0001506 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України закрити у зв`язку з відмовою представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Серединецьке» ОСОБА_4 від обвинувачення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0001506 в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке» до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази:

- легковий автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LANDCRUISER 120», заводський № НОМЕР_3 , 2006 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 (який мав державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), що переданий на зберігання ОСОБА_12 залишити у останнього, скасувавши його арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року;

- легковий автомобіль марки «TOYOTA» моделі «PRADO», заводський № НОМЕР_4 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 (який мав державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), що переданий на зберігання ОСОБА_13 залишити у останньої, скасувавши його арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року на комплекс, що знаходиться по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 55, загальною площею 6066,4 кв.м, який належить на праві приватної власності ОСОБА_14 у вигляді заборони останньому відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним комплексом.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_1