Справа № 357/238/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0002896, внесеному 09.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.02.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, штраф сплачено. 2) 11.11.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, штраф сплачено,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи раніше засудженим 11.11.2022 Білоцерківським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 309 КК України за наступних обставин.

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі по тексту - Перелік), тобто «амфетаміну» включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог законодавства ОСОБА_3 , за невстановлений час, але не пізніше 15.12.2022, перебуваючи на березі річки «Рось», на території села Матюші, Білоцерківського району, Київської області, придбав - знайшов сумку з вмістом скляних стаканів з нашаруванням білої кристалічної речовини та поліетиленової ємності з вмістом рідини рожевого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін».

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, за загальними ознаками та запахом ОСОБА_3 переконався, що знайдені ним речовини містять психотропну речовину - амфетамін та вирішив залишити придбані речовини для власного вживання без мети збуту, які в подальшому приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 15.12.2022.

В подальшому, 15.12.2022 в період часу з 07 год. 30 хв. по 08 год. 48 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку в господарському приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», загальною масою 3,275 г., який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Відповідно до Таблиці 2 психотропна речовина - амфетамін вагою від 1,5 грама до 15 грама становить великі розміри.

Крім цього, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі по тексту - Перелік), включених до таблиці 1 вказаного Переліку, тобто і канабісу, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Так, в порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановлений час та обставин ОСОБА_3 , на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виявив рослини коноплі.

Переконавшись, що виявлені ним рослини є нарковмісними, ОСОБА_3 вирішив їх придбати - зірвати для подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс. Зірвавши рослини конопель ОСОБА_3 приніс їх до будинку АДРЕСА_1 , де за невстановлених обставин та час висушив і подрібнив придбані ним рослини, таким чином виготовивши особливо - небезпечний наркотичний засіб канабіс, який почав зберігати в будинку для подальшого особистого вживання без мети збуту до 15.12.2022.

В подальшому, 15.12.2022 в період часу з 07 год. 30 хв. по 08 год. 48 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем приживання ОСОБА_3 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 9,54 г., який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, незаконного придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею.

13.04.2023 відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області - ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, незаконного придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, рецидив злочинів, а також враховуючи, що за вчинені дії, за які притягується ОСОБА_3 відносяться до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, покарання у вигляді штрафу, останнім виконані, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з грудня 2009 року звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання канабісу. Синдром залежності від канабісу. Крім цього судом враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, яке співпадає з його місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, але надає послуги в сфері зовнішніх будівельних робіт, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 13.04.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13.04.2023 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази по справі, а саме: психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін» та речовину рослинного походження - канабіс, які згідно квитанції № 9 без дати, зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у розмірі одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_7