Справа № 191/1563/16-к
Провадження № 1-кп/191/36/17
У Х В А Л А

іменем України

03 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000987 від 01.06.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, із вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні сина ОСОБА_6 2017 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000987 від 01.06.2014 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 287 КК України. Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 31 травня 2014 року, близько 21 год. 15 хв., знаходячись на прилеглій території школи №5 у м. Синельникове Дніпропетровської області, будучи особою, яка згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , є власником автомобіля «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустила до керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_7 , який не мав права на керування транспортним засобом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 змінив напрямок руху автомобіля та виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з моторолером «Ямасаі», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_8 та на якому були пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тяжке тілесне ушкодження потерпілої ОСОБА_10 та спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, тобто допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та смерть.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його підзахисної від кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена підтримала клопотання про закриття кримінального провадження, вину визнала.

Прокурор не заперечував проти клопотання захисника та просив його задовольнити, закривши кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

На підставі ст. 286 ч.4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, який визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років Згідно ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, за яким передбачено покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.2 ч.1ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню п`яти років з моменту їх вчинення.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у 2014 році нетяжкого злочину, передбаченого ст.287 КК України, тобто на час розгляду кримінального провадження у суді минуло більше ніж п`ять років.

Судом під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також того, що ОСОБА_4 вчинила інше кримінальне правопорушення за період із 2014 року по березень 2023 року, переховувався від слідства та суду, також не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що закінчення строків давності є обов`язковою підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, також порядок його застосування залежить лише від волі обвинуваченого та його згоди, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що клопотання захисника обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 судом не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284,286,288, 314, 371,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000987 від 01.06.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України - закрити.

На ухвалу сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) діб з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2023 року

Суддя ОСОБА_1