Провадження № 1-кс/344/4979/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0001068 від 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , з метою збуту наркотичних засобів, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбала 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, які упакувала у полімерний пакет білого кольору та зберігала у невстановленому місці з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
14 вересня 2022 року ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , зберігаючи при собі пакет білого кольору, в якому знаходилися 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, прибула на автобусну зупинку, що по вул. Винниченка у м. Калуші Івано-Франківської області, та через водія рейсового автобуса марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Івано-Франківськ Калуш», який був не обізнаний в її злочинній діяльності, здійснила передачу зазначеного пакету білого кольору, в якому знаходилися 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом ОСОБА_8 у м. Івано-Франківськ.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою збуту психотропних речовин, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбала пакетик із речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, який зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
15 листопада 2022 року працівниками поліції, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено пакетик із речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, яку ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, зберігала з метою незаконного збуту.
Крім того, в ході проведення зазначеного обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено електронну вагу, 520 поліетиленових пакетів із застібкою на горловині, які ОСОБА_5 використовувала для зважування та фасування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, з метою незаконного збуту.
15 листопада 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України та 16 листопада 2022 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Санкт-Петербург Російської Федерації, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, згідно статті 89 Кримінального кодексу України раніше несудима.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень
ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз, протоколі обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Кримінальні правопорушення, передбачені частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , належать до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років.
У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин слідчий просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.
Слідчий підтримав вимоги клопотання, просив обрати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрювана свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати щодо неї домашній арешт у нічний час.
У судовому засіданні захисник підозрюваної заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до підозрюваної більш м`якіший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до статті 29 Конституції України, статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 pоку, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства, кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.
За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частиною першою статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини другої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший та п`ятий вказаної статті.
Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини:
- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років. При цьому підозрювана усвідомлює неминучість покарання за його вчинення.
- пункт 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».
Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз, протоколі обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до категорії тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, дані ризики наявні та продовжують існувати.
Щодо доводів сторони захисту, що слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, то слідчий суддя зазначає, що підозрювана не має зареєстрованого місця проживання, про що свідчить паспорт громадянина України підозрюваної, як вказала ОСОБА_5 у судовому засіданні, вона проживає в орендованій квартирі, проте договору оренди суду також не надано.
Слідчий суддя вважає, що домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної також з тих підстав, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів, за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до десяти років, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності і переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.
Таким чином, доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваній м`якішого запобіжного заходу і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`якіший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.
При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування та до суду не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.
Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваної постійного місця роботи або джерел її доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для неї.
Отож відсутні достатні підстави слідчому судді для застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, характеризуючи особу підозрюваної дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваної, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрювану, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної з огляду на конкретні обставини справи.
Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).
Розмір застави, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України), зважаючи на обставини кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваній та його наслідки, характеристику підозрюваної та її майновий і сімейний стан, відсутність місця роботи та стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірною для неї, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений для даної категорії злочинів в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень нуль копійок.
Окрім цього, слідчий суддя, відповідно до частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрювану обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до частини четвертої статті 202 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому клопотання підлягає до задоволення і слід застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з моменту затримання (з 15 листопада 2022 року) до 13 січня 2023 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування та визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з викладеного, відповідно до статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 13 січня 2023 року включно в межах строку досудового розслідування.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 15 листопада 2022 року.
Тримання під вартою ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».
Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень нуль копійок у національній грошовій одиниці, яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).
Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження;
5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;
6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, що підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Строк дії ухвали до 13 січня 2023 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 18 листопада 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1