Справа № 302/342/20
Провадження № 1-кп/309/178/22
22 грудня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , раніше судимий вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017, яким визнано винним у вчинені кримінального правопорушення і призначено покарання:
-за ч.1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, тридцять діб арешту;
-за ч.2 ст. 185 КК України - із застосуванням ст. 101 КК України, - 45 діб арешту. Згідно з ст.ст.71, 72 ч.1 п.2. пп.«а» КК України за сукупністю вироків повністю приєднано до покарання Міжгірського районного суду від 02.09.2015 у виді позбавлення волі на три роки шість місяців і остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі па 3 роки 7 місяців та 15 днів (прокурором внесено апеляційну скаргу, яка перебуває на розгляді Закарпатського апеляційного суду), на шлях виправлення не став, а скоїв нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, 12 лютого 2020 року, близько 21:00 годин, знаходячись у кафе «Зорепад», смт. Міжгір`я, пул, Синевирська, 3 «а», Міжгірського (Хустського району) Закарпатської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, в присутності інших сторонніх осіб, які в той час перебували біля потерпілого та на території кафе затіяв словесний конфлікт із ОСОБА_7 та штовхнув його плечем. Зрозумівши, що у присутності друзів потерпілого не зможе справитися з ним, знаючи, що у приміщенні кафе, за прилавком знаходиться ніж, зайшов у приміщення закладу, підійшовши до прилавку, взяв ніж, повернувся до ОСОБА_8 , погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень та словесно висловлюючи наміри про його застосування, почав прикладати ніж до живота та шиї останнього.
З метою припинення зухвалих та протиправних дій ОСОБА_4 , які вперто на протязі тривалого часу він не припиняв, демонструючи цим нехтування існуючими в суспільстві правилами поведінки, моральності і благопристойності, у конфлікт втрутився ОСОБА_9 , який разом з іншими сторонніми особами почав робити зауваження ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, безпричинно, умисно, тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс ним один удар в область живота ОСОБА_9 .
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 згідно з висновком експерта № 37 від 18.03.2020 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ушитої колото-різаної рани на шкірних покривах живота зліва та проникаючого ножового поранення черевної порожнини із пошкодженням тонкого кишечника, що виникли внаслідок дії гострого колюче- ріжучого плоского предмету типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок, по механізму дії, після нанесення ним удару сторонньою особою, яким міг бути кухонний ніж, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя на момент заподіяння.
Також, своїми умисними діями ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, грубо порушив громадський порядок, що виразилось принизливому ставленні до всіх присутніх громадян, спричиненні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та припинення роботи кафе «Зорепад».
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано:
-за ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України - хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені особою раніше судимою за хуліганство, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненні із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень;
за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами; заявами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , їхніми показаннями, показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим та підозрюваним, протоколом огляду предметів, речовими доказами у кримінальному провадженні, висновками експерта № 17 та № 18 від 25.02.2020, а також, висновками судово-медичної експертизи № 36 від 26.02.2020 та №37 від 18.03.2020.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_6 , який усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним кримінального правопорушення може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам зазначеним у 4 ст.177 КПК України, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а також враховуючи положення ст. 178 та ст.183 КПК України є достатні підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою. Суду ствердили, що на даний час підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою немає, а тому просять суд змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи клопотання суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Хустського районного суду від 27.10.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.12.2022 року, який наразі закінчується.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Приймаючи рішення щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, тяжкість покарання зокрема у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Відтак існує обґрунтований ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може ухилитися від суду, і такий ризик не зменшився. Також слід врахувати, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, а отже існує обґрунтований ризик того, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, дані кримінальні правопорушення вчинено із застосуванням насильства, а отже існує ризик того, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на потерпілих та свідків. Твердження захисника щодо відсутності таких ризиків є недоречним, а отже суд відхиляє клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 .
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 діб. До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Враховуючи, що злочини у яких обвинувачується ОСОБА_6 є тяжкими злочинами вчиненими із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331, 369 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , строком на 60 діб - з 30 грудня 2022 року по 27 лютого 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23 грудня 2022 р. о 11 год. 00 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 ОСОБА_30