Пр-ня по справі № 1-кп/521/174/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення ухвали:

03 лютого 2023 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0001223 від 07.06.2018 року та за №0001120 від 25.05.2018 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ленінакан, Вірменія, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, середня освіта, не одружений, раніше судимий вироком Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 186 КК України

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , будучі раніше засудженим вироком Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України, повторно, 25.05.2018 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, станція «Застава-1», діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме зірвав рукою з її шиї ланцюжок з металу жовтого кольору, вагою 11,34 гр., завдавши матеріальну шкоду у сумі 24381 гривня.

Крім того, ОСОБА_3 , повторно, 07.06.2018 року, приблизно о 10 годині 35 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, станція «Застава-1», діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме зірвав рукою з її шиї ланцюжок з металу жовтого кольору, вартістю 3000 гривень, на якому знаходився кулон з металу жовтого кольору з зображенням ікони Божої матері, вартістю 600 гривень, та хрестик з металу жовтого кольору з гравіюванням у вигляді хрестика, вартістю 600 гривень, завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 4200 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж), вчинений повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом допиту осіб, дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину визнав за епізодом щодо заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , за іншим епізодом провину не визнав, покази надавати відмовився;

Щодо епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 :

- допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона у червні 2018 року, вранці, йшла на електричку. Почула кроки, на які не звернула увагу, але потім відчула руку на своїй шиї, чоловік зірвав ланцюжок з її шиї. Вона повернулася та почала кричати, після чого він почав тікати. Після чого його затримали, приблизно через півтори години. Хрестик потім знайшли. У залі суду впізнала обвинуваченого;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що вона працює в Управлінні патрульної поліції в Одеській області. Після отримання виклику прибули на місце, зв`язались з потерпілою, опитали її, знайшли чоловіка, на якого вказувала потерпіла;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він працює в Управлінні патрульної поліції в Одеській області. На планшет прийшло повідомлення, вони допитали осіб;

- потерпіла ОСОБА_7 звернулася з заявою щодо факту відкритого заволодіння майна (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2018 року);

- 07.06.2018 року оглянуто місце події за адресою: м. Одеса, станція «Застава-1» в результаті чого виявлено та вилучено хрестик з металу жовтого кольору з гравіруванням у вигляді хрестика який долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та на який в подальшому було накладено арешт (протокол огляду місця події від 07.06.2018 року, постанова про визнання та долучення речових доказів від 07.06.2018 року, ухвала про накладення арешту на майно від 11.06.2018 року);

- 07.06.2018 року оглянуто місце події за адресою: м. Одеса, пров. 1-й Моторний, 32 в результаті чого виявлено та вилучено складний ніж з дерев`яними накладками який долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та на який в подальшому було накладено арешт (протокол огляду місця події від 07.06.2018 року, постанова про визнання та долучення речових доказів від 07.06.2018 року, ухвала про накладення арешту на майно від 11.06.2018 року);

- ОСОБА_3 затриманий 07.06.2018 року та під час затримання у нього виявлено та вилучено мобільний телефон «Нокіа» у корпусі біло-чорного кольору у розбитому технічно несправному стані, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «лайфселл» у переламаному стані та акумуляторною батареєю, зв`язку ключів з брилоком у вигляді метелика, перстень з металу сірого кольору з квадратною емблемою золотисто-чорного кольору, які долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та на які в подальшому було накладено арешт. 23.09.2019 року у відношенні ОСОБА_3 змінений запобіжний захід (протокол затримання від 07.06.2018 року, постанова про визнання та долучення речових доказів від 07.06.2018 року, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2019 року, ухвала про накладення арешту на майно від 11.06.2018 року);

- потерпіла ОСОБА_7 отримала від слідчого хрестик з металу жовтого кольору (зберігальна розписка від 18.06.2018 року);

Щодо епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 :

- допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 25.05.2018 року, о 9 ранку йшла на роботу. Вона вийшла з підземного переходу, а попереду неї стояв хлопець, десь за 300 метрів, коли вона до нього підійшла, то він вдарив її рукою та зірвав ланцюжок, залишивши їй червону полосу на шиї від ланцюжка. У судовому засіданні впізнала обвинуваченого. Працівники поліції їй на «Вайбер» скинули фотографії для впізнання. Обвинуваченого впізнала, він був не слов`янської зовнішності;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він працював разом з потерпілою ОСОБА_6 . В той день він проходив біля підземного переходу та побачив чоловіка не слов`янської зовнішності. Потерпілу ОСОБА_6 побачив вже на роботі, вона прийшла та повідомила, що її вдарили та зірвали золотий ланцюжок, на шиї в неї була червона полоса. У судовому засіданні впізнав обвинуваченого.

- потерпіла ОСОБА_11 звернулася з заявою щодо факту відкритого заволодіння майна (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2018 року);

- потерпіла ОСОБА_11 впізнала особу під номером 2 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка скоїла у відношенні неї злочин (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року);

- свідок ОСОБА_10 впізнав особу під номером 2 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка стояла біля дерева 25.05.2018 року, о 09 годині 00 хвилин (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2018 року);

- потерпіла ОСОБА_6 звернулася з заявою про долучення до матеріалів кримінального провадження двох бирок, які були оглянуті та віддані на зберігання потерпілій (заява, протокол огляду документів від 15.06.2018 року, зберігальна розписка);

- обвинувачений раніше судимий (вимога), має захворювання у вигляді абсцесу верхньої долі лівої легені (виписки).

Інших доказів сторони не надавали.

Щодо епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , то суд вважає за необхідне окремо не зупинятися на ньому, так як обвинувачений визнав провину за вказаним епізодом, а лише зазначити наступне.

Під час судового розгляду стороною захисту заявлялося клопотання про визнання частини доказів за вказаним епізодом недопустимими. В подальшому обвинувачення прокурором було змінено та пред`явлене нове обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, яке обвинувачений ОСОБА_3 визнав, тому суд вважає за необхідне залишити вказане клопотання без розгляду.

Щодо епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 то провина обвинуваченого у скоєнні злочину, підтверджується показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що бачив обвинуваченого біля місця скоєння злочину, показами потерпілої ОСОБА_6 , яка бачила обвинуваченого під час скоєння злочину, заявою про скоєння кримінального правопорушення, відповідно до якої потерпіла ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів щодо відкритого заволодіння її майном, двома бирками, відповідно до яких вбачається, що потерпіла володіла ланцюжком, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка скоїла у відношенні неї злочин, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка стояла біля місця скоєння злочину.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до показів потерпілої ОСОБА_6 в неї на шиї залишився слід від ланцюжка, коли обвинувачений ОСОБА_3 зривав його. Вказані покази також підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що в той день, коли ОСОБА_6 прийшла на роботу, то бачив на її шиї червоний слід. Крім того потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні в залі суду вказали на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу яка викрала майно потерпілої. Необхідно зазначити, що вказане також підтверджується протоколами впізнання за фотознімками від 14.06.2018 року та від 15.06.2018 року, про які зазначено вище.

Суд вважає, що вказана, послідовна поведінка потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 щодо впізнання ОСОБА_3 під час досудового розслідування за протоколами про впізнання за фотознімками та під час судового розгляду у судовому засіданні вказує на те, що вони дійсно впізнають обвинуваченого та суд виключає, в даному випадку, можливість помилки.

Суд вважає, що показання потерпілої та свідка, які вказують на ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинила злочин та досліджені в судовому засіданні документи, які свідчать по сам факт відкритого викрадення майна кумулятивно свідчать, що сторона обвинувачення довела в судовому засіданні, що саме ОСОБА_3 відкрито викрав майно ОСОБА_6 ..

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_3 доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що захисник під час судових дебатів просила суд прийняти до уваги обставини отримання доказів (впізнання за епізодом заволодіння майном ОСОБА_6 ) не заявляючи клопотання про визнання доказу недопустимим.

Захист звертав увагу суду на те, що впізнання ОСОБА_3 , як особи, яка відкрито заволоділа майном ОСОБА_6 відбулося після його затримання за скоєння іншого злочину. Суд не вважає, що вказана обставина може ставити під сумнів результати впізнання, або свідчити про те, що потерпіла або свідок були упереджені щодо обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України суд встановлює обставину, які пом`якшують покарання щире каяття за епізодом викрадення майна ОСОБА_7 .

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного: а саме те, що він раніше судимий; його вік 34 роки та соціальне положення не одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі. Окремо суд зазначає, що ОСОБА_3 вчинив злочин під час тривання іспитового строку за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року, яким його також засуджено за скоєння злочину проти власності.

При цьому, призначаючи покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КПК України суд вважає за необхідне, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, призначити мінімальне покарання за вказане правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне приєднати часткову не відбуту частину покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року у вигляді одного місяця, так як стороною обвинувачення не доведена необхідність призначення більш суворого покарання. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 з 2018 року не притягався до кримінальної відповідальності за будь-яке інше правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

З урахуванням поведінки обвинуваченого, а саме явка в судові засідання та відсутності клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України, частину речових доказів повернути, а частину речових доказів вважати повернутою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.2 ст. 186 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання приєднати частково, невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого, після вступу вироку у законну силу.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази мобільний телефон «Нокіа» у корпусі біло-чорного кольору у розбитому технічно несправному стані, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «лайфселл» у переламаному стані та акумуляторною батареєю, зв`язку ключів з брилоком у вигляді метелика, перстень з металу сірого кольору з квадратною емблемою золотисто-чорного кольору, складний ніж з дерев`яними накладками повернути ОСОБА_3 ; хрестик з металу жовтого кольору з гравіруванням у вигляді хрестика вважати повернутим.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року скасувати.

Рішення про залік досудового тримання під вартою:

Зарахувати у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 07.06.2018 року по 23.09.2019 року.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1