Справа № 163/44/23
Провадження № 1-кп/163/49/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000306 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гуща Ковельського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, згідно із ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 в період часу з 08:30 години по 12:25 годину 25 грудня 2022 року в умовах воєнного стану, перебуваючи в належному ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно з корисливих мотивів викрав з коридору будинку велосипед "Prinzen" та з комори будинку електричний точильний станок, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3300 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що ночував у будинку потерпілого, який вранці пішов допомагати по справах своєму знайомому. Через якийсь час вирішив йти додому і по дорозі заволодів велосипедом та електричним наждаком. Брав ці речі без дозволу потерпілого, якому через деякий час не зізнався у заволодінні. Після цього прибули працівники поліції, яким видав викрадене.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що повернувся від знайомого і виявив відсутність в будинку самого ОСОБА_6 , який залишився сам, та велосипеда і наждаку. Пішов додому до обвинуваченого і запитав про ці речі. Незважаючи на попередження про звернення в поліцію, ОСОБА_6 заперечив свою причетність до зникнення велосипеда і наждаку. Після цього звернувся у поліцію, працівники якої виявили викрадене в господарстві обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що не оспорює і визнає доведеними спосіб, час, місце, мотив вчинення ним злочину та фактичні обставини обвинувачення. Про таку ж позицію заявив потерпілий.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_5 у вчинені крадіжки чужого майна в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини ОСОБА_5 не інкримінувались та судом не встановленні.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до відповідальності, у вигляді позбавлення волі.

Обвинувачений уперше засуджується до позбавлення волі, а за обставинами справи суд дійшов висновку, що його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, оскільки асортимент, кількість та вартість викраденого, подальша поведінка обвинуваченого, його примирення з потерпілим, який заявив про відсутність претензій майнового та морального характеру, не дають підстав вважати ОСОБА_5 особою підвищеної суспільної небезпеки.

Тому суд не вбачає підстав для реального відбуття обвинуваченим покарання, через що для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням та покладенням встановлених обов`язків.

Викрадене майно як предмети злочину згідно зі ст.100 КПК України слід повернути їх власнику.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз належить покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: велосипед "Prinzen", електричний точильний станок, зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 в повне розпорядження, знявши накладений 27 грудня 2022 року слідчим суддею Любомльського районного суду Волинської області арешт.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 1887 (одну тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок судових витрат на проведення судових товарознавчих експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1