У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором - прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням погоджене процесуальним прокурором - прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним:

Слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000203 від 11.10.2023, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України.

У клопотанні вказано на те, що як встановлено досудовим розслідуванням: ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого протиправного збагачення, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_1 , яке вчинено за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовжено неодноразово, в останнє Указом Президента України від 07.11.2022 №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» в Україні продовжено строк проведення загальної мобілізації на 90 днів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Як вказує слідчий, враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з цим, встановлено, що молодшого сержанта ОСОБА_9 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 24.04.2022 № 280-ОС, призначено на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

У не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08.10.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення групи осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України поза пунктами пропуску в каїни Європейського союзу, з метою особистого збагачення.

Так, ОСОБА_4 08.10.2022 близько 13 год. 15 хв., на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи, що молодший сержант ОСОБА_9 є військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного загону в силу займаної посади, виконує обов`язки дільничного інспектора щодо охорони державного кордону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі з останнім поблизу населеного пункту с. Оноківці у дачному масиві по АДРЕСА_2 , запропонував останньому за грошову винагороду посприяти йому та іншим особам у перетині державного кордону України із Словацькою Республікою, шляхом надання йому, ОСОБА_4 , інформації про місця розташування прикордонних нарядів, та не створення йому та іншим визначеним ним особам перешкод у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Надалі, 02.11.2022 о 13 год. 51 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі із дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , виказав останньому, пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за сприяння ОСОБА_9 у незаконному перетині особисто ОСОБА_4 та ще двох підшуканих ним осіб, лінії державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону шляхом надання ОСОБА_9 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у перетині державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, на початку грудня місяця 2022 року, підшукав громадянина ОСОБА_8 , який відповідно до Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» та «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» підлягає мобілізації, та який за грошові кошти виявив бажання покинути територію України, та запропонував останньому організувати його переправлення через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску.

Зокрема в ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 яка відбулася на початку грудня 2022 року, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що в нього є можливість перетнути в межах Закарпатської області лінію державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, та організувати переправлення самого ОСОБА_10 в межах Закарпатської області лінію державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, за 1000 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився.

Надалі, 07.12.2022 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу населеного пункту с. Оноківці у дачному масиві по вул. Дружби Народів, Ужгородського району Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі із дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , повідомив що підшукав двох осіб жителів м. Харків, один з яких ОСОБА_8 інша особа невстановлена досудовим розслідуванням, які готові незаконно перетнути разом з ним лінію державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після цього, 17.12.2022 ОСОБА_4 , організовуючи незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, керуючи його діями, вказав останньому на необхідність прибуття із міста Харкова до міста Ужгорода, після чого в ході особистої зустрічі яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_6 о 16.56 год., в м. Ужгород пл. Корятовича біля адмінбудинку хімічного факультету УЖНУ, між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 прикордонного загону молодшим сержантом ОСОБА_9 , який діяв в умовах контролю за вчиненням злочину, обговорили умови незаконного перетину лінії державного кордону України поза межами пунктів пропуску, в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, під час якої ОСОБА_4 підтвердив намір надати неправомірну вигоду ОСОБА_9 , за надання ним інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у перетині державного кордону України, та сприяв незаконному переправленню ОСОБА_8 , шляхом надання йому вказівок і порад, а також шляхом усуненням перешкод у такому переправленні завдяки домовленостям із ОСОБА_9 , про те, що останній не буде перешкоджати організованому ОСОБА_4 , незаконному переміщенню ОСОБА_8 , через державний кордон України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

21.12.2022 о 13.06 год., в м. Ужгород пл. Корятовича біля адмінбудинку хімічного факультету УЖНУ, в ході зустрічі між ОСОБА_4 , та дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , який діяв в умовах контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , є військовослужбовцем та, в силу займаної посади, виконує обов`язки дільничного інспектора щодо охорони державного кордону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, досягнув домовленості щодо надання йому молодшим сержантом ОСОБА_9 , інформації про місця розташування прикордонних нарядів, а також щодо того, що останній не буде створювати йому та визначеній ОСОБА_4 особи ОСОБА_8 , перешкод у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, та підтвердив раніше висловлений намір щодо надання молодшому сержанту ОСОБА_9 за такі дії неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, частину з яких а саме 500 доларів США, з корисливого мотиву, за організацію незаконного перетину ОСОБА_8 , через лінію державного кордону України, має намір залишити собі. Після розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 підійти та запевнив останнього щодо досягнення домовленості з ОСОБА_9 у їх незаконному перетині через лінію державного кордону України.

Надалі, 21.12.2022 близько 15:15 ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в лісовому масиві неподалік закладу громадського харчування «Шашлична у Алі», який розташований біля об`їзної дороги м. Ужгород (48.657184, 22.293750), діючи згідно попередньо домовленості, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 доларів США (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21.12.2022 року становить 18 284,3 грн.), та 18900 грн., пояснивши це необхідністю передачі їх дільничному інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшому сержанту ОСОБА_9 , за його сприяння у незаконному перетині ОСОБА_8 та особисто ОСОБА_4 , державного кордону поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, після чого з метою особистого протиправного збагачення ОСОБА_4 , залишив собі 500 доларів США (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21.12.2022 року становить 18 284,3 грн.), а грошові кошти в сумі 18900 гривень, надав дільничному інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшому сержанту ОСОБА_9 , який діяв під контролем за вчиненням злочину, за сприяння останнім у незаконному перетині ОСОБА_8 та особисто ОСОБА_4 лінії державного кордону України, поза межами пункту пропуску, в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, шляхом надання ОСОБА_9 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому перетині, однак після передачі грошових коштів ОСОБА_4 , затримано працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Окрім того, як вказує слідчий, досудовим розслідування встановлено, що молодшого сержанта ОСОБА_9 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 24.04.2022 № 280-ОС, призначено на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

У клопотанні слідчий посилається на положення ст. 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Слідчий зазначає, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України молодший сержант ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, дільничний інспектор зокрема зобов`язаний безпосередньо виконувати завдання з охорони державного кордону шляхом повсякденного збирання даних обстановки та інформації про правопорушення й підготовку до них; виявлення, припинення та запобігання умовам, що сприяють вчиненні кримінальних та адміністративних правопорушень, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Держприкордонслужби; підтримувати взаємодію з дільничними офіцерами поліції під час виконання завдань з охорони державного кордону та підтримання (забезпечення) публічної безпеки та порядку в межах контрольованих прикордонних районів визначених Інструкцією про порядок взаємодії дільничних інспекторів прикордонної служби ДПС України та дільничних офіцерів поліції Національної поліції України; реалізовувати рішення щодо охорони державного кордону та протидії правопорушенням, у тому числі за отриманою інформацією; особисто брати участь у службі з охорони державного кордону; знати ділянку відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби та її основні показники, систему доріг і маршрутів, розташування та режим роботи підприємств усіх форм власності, лісові масиви, заготівельні та переробні організації.

Так, слідчий зазначає, що молодший сержант ОСОБА_9 , будучи дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним, зокрема, для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону. Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району. Відділення інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час.

Водночас, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину за наступних обставин.

Так у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08.10.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення групи осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України поза пунктами пропуску в країни Європейського союзу, з метою особистого збагачення.

З цією метою 08.10.2022 близько 13 год. 15 хв., на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи, що молодший сержант ОСОБА_9 є військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного загону в силу займаної посади, виконує обов`язки дільничного інспектора щодо охорони державного кордону та є службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі з останнім, поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 у дачному масиві по АДРЕСА_2 , запропонував ОСОБА_9 , за грошову винагороду посприяти йому та іншим особам у перетині державного кордону України із Словацькою Республікою, шляхом надання йому, ОСОБА_4 , інформації про місця розташування прикордонних нарядів, та не створення йому та іншим визначеним ним особам перешкод у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Надалі, 02.11.2022 о 13 год. 51 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі із дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , виказав останньому, пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за сприяння ОСОБА_9 у незаконному перетині особисто ОСОБА_4 та ще двох підшуканих ним осіб, лінії державного кордону України, поза межами пункту пропуску, в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, шляхом надання ОСОБА_9 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у перетині державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, на початку грудня місяця 2022 року, підшукав громадянина ОСОБА_8 , який відповідно до Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» та «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» підлягає мобілізації, та який за грошові кошти, виявив бажання покинути територію України, та запропонував останньому організувати його переправлення через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску.

Зокрема в ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 яка відбулася на початку грудня місяця 2022 року, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що в нього є можливість перетнути в межах Закарпатської області лінію державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, та організувати переправлення самого ОСОБА_10 в межах Закарпатської області лінію державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, за 1000 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився.

Надалі, 07.12.2022 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу населеного пункту с. Оноківці у дачному масиві по вул. Дружби Народів, Ужгородського району Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі із дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , повідомив що підшукав двох осіб жителів м. Харків, один з яких ОСОБА_8 інша особа невстановлена досудовим розслідуванням, які готові незаконно перетнути разом з ним лінію державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після цього, 17.12.2022 ОСОБА_4 , організовуючи незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, керуючи його діями, вказав останньому на необхідність прибуття із міста Харкова до міста Ужгорода, після чого в ході особистої зустрічі яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_6 о 16.56 год., в м. Ужгород пл. Корятовича біля адмінбудинку хімічного факультету УЖНУ, між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 прикордонного загону молодшим сержантом ОСОБА_9 , який діяв в умовах контролю за вчиненням злочину, обговорили умови незаконного перетину лінії державного кордону України поза межами пунктів пропуску, в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, та під час якої ОСОБА_4 підтвердив намір надати неправомірну вигоду ОСОБА_9 , за надання ним інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у перетині державного кордону України, та сприяв незаконному переправленню ОСОБА_8 , шляхом надання йому вказівок і порад, а також шляхом усуненням перешкод у такому переправленні завдяки домовленостям із ОСОБА_9 , про те, що останній не буде перешкоджати організованому ОСОБА_4 , незаконному переміщенню ОСОБА_8 , через державний кордон України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

21.12.2022 о 13.06 год., в м. Ужгород пл. Корятовича біля адмінбудинку хімічного факультету УЖНУ, в ході зустрічі між ОСОБА_4 , та дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_9 , який діяв в умовах контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , є військовослужбовцем та, в силу займаної посади, виконує обов`язки дільничного інспектора щодо охорони державного кордону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, досягнув домовленості щодо надання йому молодшим сержантом ОСОБА_9 , інформації про місця розташування прикордонних нарядів, а також щодо того, що останній не буде створювати йому та визначеній ОСОБА_4 особи ОСОБА_8 , перешкод у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, та підтвердив раніше висловлений намір щодо надання молодшому сержанту ОСОБА_9 за такі дії неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, частину з яких а саме 500 доларів США, з корисливого мотиву, за організацію незаконного перетину ОСОБА_8 , через лінію державного кордону України, має намір залишити собі. Після розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 підійти та запевнив останнього щодо досягнення домовленості з ОСОБА_9 у їх незаконному перетині через лінію державного кордону України.

Надалі, 21.12.2022 близько 15:15 ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в лісовому масиві неподалік закладу громадського харчування «Шашлична у Алі», який розташований біля об`їзної дороги м. Ужгород (48.657184, 22.293750), діючи згідно попередньо домовленості, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 доларів США (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21.12.2022 року становить 18 284,3 грн.), та 18900 грн., пояснивши це необхідністю передачі їх дільничному інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшому сержанту ОСОБА_9 , за його сприяння у незаконному перетині ОСОБА_8 та особисто ОСОБА_4 , державного кордону поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, після чого з метою особистого протиправного збагачення ОСОБА_4 , залишив собі 500 доларів США (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21.12.2022 року становить 18 284,3 грн.), а грошові кошти в сумі 18900 гривень, умисно, як неправомірну вигоду, надав дільничному інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшому сержанту ОСОБА_9 , який діяв під контролем за вчиненням злочину, за сприяння останнім у незаконному перетині ОСОБА_8 та особисто ОСОБА_4 лінії державного кордону України, поза межами пункту пропуску, в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону, шляхом надання ОСОБА_9 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому перетині, однак після передачі грошових коштів ОСОБА_4 , затримано працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

У клопотанні вказано на те, що 19.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру зміну раніше повідомлено підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України.

Слідчий вказує на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у інкримінованому йому злочині, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду від 21.12.2022, яким вилучено предмет неправомірної вигоди та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 .

У клопотанні вказано на те, що 22.12.2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду затриманому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 15.02.2023 включно.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, як вказує слідчий, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного, всебічного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 з метою проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Зокрема, в рамках кримінального провадження стороною обвинувачення 11.01.2023 призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконання якої доручено Закарпатській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я».

При цьому у клопотанні вказано, що на даний час, через завантаження експертної установи та експертів, експертні дослідження ще тривають, висновок експертизи стороною обвинувачення не отримано та не опрацьовано, що не дає можливості прийняти кінцеве обґрунтоване та законне процесуальне рішення.

У зв`язку із викладеним, з врахуванням отриманих в ході проведення експертизи результатів необхідно надати правову кваліфікацію діям ОСОБА_4 та, визначенням необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , заходів медичного характеру.

Разом з цим, як зазначає слідчий, в ході досудового розслідування оперативним підрозділом проводилися НС(Р)Д, частина складених протоколів за результатами їх проведення вже розсекречені, але потребують розсекречення ухвали Закарпатського апеляційного суду, на підставі яких проводилися відповідні НС(Р)Д.

Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

Крім того, не відкриття стороні захисту всіх матеріалів кримінального провадження на яких ґрунтується підозри, в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з великим обсягом проведених слідчих дій, значною кількістю їх та тривалістю виконання, необхідністю проведення експертиз, без яких неможливо завершити досудове розслідування, проведення НС(Р)Д та складання значної кількості протоколів за їх результатами.

Так, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду спливає 15.02.2023, проте завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, на даний час, не представляється можливим, в зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, відтак у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Разом з цим, як вказано у клопотанні, не втратили своєї актуальності ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що встановлені стороною обвинувачення та судом під час обрання відповідного запобіжного заходу та які виправдовують необхідність обрання ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу.

У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчиняти правопорушення в якому підозрюється; може - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків чи заявника до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів.

Слідчий зазначає, що з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

У клопотанні слідчий посилається на положення до п. п. 1- 8, 10, 11 ст. 178, . 4 ст. 182 КПК України.

Окрім того, слідчий зазначає, що розмір застави визначається, зокрема, у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Однак на переконання слідчого такий розмір застави для підозрюваного ОСОБА_4 є недостатнім та нездатний повною міро забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, в тому числі з корисливих мотивів. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує зазначений розмір.

При цьому у клопотанні вказано на те, що зважаючи на те, що в ході досудового розслідування здобуто достатні докази, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, а тому з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання указаним ризикам, ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, адже зміна йому запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти наведеним вище ризикам та не буде ефективним.

Керуючись вимогами п. 5 ч. 2 ст. 40, п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 132, п. 5 ч. 1

ст. 176, п.п.1-5 ч. 1, ч. 2 ст. 177, п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, 11, 12 ч. 1 ст. 178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, - слідчий просить суд: продовжити строк тримання під вартою підозрюваного за ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , неодруженого, громадянина України, українця, раніше судимого за ч. 4 ст. 185 КК України у межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, зауважив, що на разі продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що відносно підозрюваного можливо обрати альтернативний запобіжний захід. При цьому просив також, в разі якщо слідчий суддя дійде висновку про продовження строків тримання під вартою підозрюваного, зменшити визначений підозрюваному розмір застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000203 від 11.10.2023, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України.

21.12.2022 о 15.37 год. ОСОБА_4 затримано в лісовому масиві на відстані 200 метрів від об`їзної дороги м. Ужгород та кафе «Шашлична у Алі», та на відстані близько 4 метрів від лінії інженерних споруджень державного кордону України прикордонний знак №289 на Словацьку Республіку в порядку ст. 208 КПК України.

21.12.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_4 , українцю, громадянину України, раніше судимому за ч. 4 ст. 185 КК України, тимчасово не працюючому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.12.2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду затриманому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 15.02.2023 включно, визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень ), покладено обов`язки у разі внесення застави.

19.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру зміну раніше повідомлено підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у інкримінованому йому злочині, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду від 21.12.2022, яким вилучено предмет неправомірної вигоди та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що завершити досудове розслідування до 15.02.2023 неможливо, через наступні обставини, а саме: з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного, всебічного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 з метою проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

В рамках кримінального провадження стороною обвинувачення 11.01.2023 призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконання якої доручено Закарпатській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», Згідно супровідного листа від 23.01.2023 року №510/106/7-2023 матеріали справи направлено в експертну установу.

Однак, на час розгляду клопотання, висновок експертизи стороною обвинувачення не отримано та не опрацьовано, що не дає можливості стороні обвинувачення, прийняти кінцеве обґрунтоване та законне процесуальне рішення.

При цьому слідчий суддя враховує, що з врахуванням отриманих в ході проведення експертизи результатів стороні обвинувачення необхідно надати правову кваліфікацію діям ОСОБА_4 та, визначенням необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , заходів медичного характеру.

Також при розгляді клопотання слідчим суддею враховано і те, що в ході досудового розслідування оперативним підрозділом проводилися НС(Р)Д, частина складених протоколів за результатами їх проведення вже розсекречені, але потребують розсекречення ухвали Закарпатського апеляційного суду, на підставі яких проводилися відповідні НС(Р)Д.

Так, вказані слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України, про що вказано вище. Разом із тим, наявність обґрунтованої підозри є однієї із підстав застосування запобіжного заходу.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення доведено, що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

можливості впливу підозрюваного на свідків, зокрема зможе здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, зокрема на ОСОБА_9 чиї покази лягли в основу підозри ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 якого було виявлено під час затримання ОСОБА_4 , та який дає покази стосовно дій підозрюваного в частині організації незаконного переправляння через державний кордон осіб, чинити на них психологічний тиск чи здійснювати фізичний вплив щоб вони змінили або відмовилися від своїх показів, або схилити їх до дачі неправдивих показань про обставини вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що оцінка наведеним ризикам вже дана слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказані ризики не зменшились, та продовжують існувати на даний час.

Однак слідчий суддя зауважує, що існування зиризиків того що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не встановлено. При цьому існування таких не доведено і при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

При цьому слід вказати на те, що постановою виконувача обов`язків керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_11 , від 06.02.2023 року строк досудового розслідування по даному кримінальному проводженню до трьох місяців а саме до 21.03.2023 року.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З поданого до слідчого судді клопотання вбачається, що строк дії ухвали про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави закінчується 15.02.2023 року.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Окрім наявності обґрунтованої підозри, вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , перебуває в цивільному шлюбі, громадянин України, раніше судимий за ч. 4 ст. 185 КК України, офіційно не працює. Зі слів має місце тимчасового проживання, лікується від наркотичної залежності, разом з тим в судовому засіданні жодних доказів на підтвердження наведеному слідчому судді не надано стороною захисту.

Щодо доводів адвоката про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то слід зазначити наступне:

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На день розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Щодо клопотання адвоката про зменшення розміру застави то слід зазначити, що:

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді застава визначена слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 , здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку, є достатньою для створення належних умов проведення повноцінного судового розслідування та адекватною ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння та спричиненим цим діянням наслідкам.

При цьому слідчий суддя вважає необґрунтованими твердження слідчого щодо визначення більшого розміру застави.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При цьому слід вказати на те, що на території всієї території України діє воєнний стан (Закон України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні") та оголошено загальну мобілізацію (УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №69/2022).

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, до 09.03.2023 року.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором - прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 11.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного за ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , неодруженого, громадянина України, раніше судимого, з визначенням розміру застави - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень ), з визначеними обов`язками у межах строку досудового розслідування, а саме до 09.03.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1