Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000776 від 10.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 травня 2023 року з визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 грн.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в період доби або цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що слідча суддя не взяла до уваги те, що підозрюваний повністю сприяє органам досудового розслідування у розкритті даного кримінального правопорушення, повністю визнає вину у межах пред`явленої йому підозри, сам наполіг на своєму допиті в статусі підозрюваного та розповів всі обставини вчинення ним злочину.

Зазначає, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, та чому він не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам. Наголошує, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, самостійно здійснює постійний догляд за батьком інвалідом І групи, який потребує сторонньої допомоги, сам підозрюваний також має хронічні захворювання, зокрема гепатит С.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти її задоволення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 10.03.2023 року близько 01 год. 35 хв., діючи повторно, за попередньою змовою з групою осіб із ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом віджиму скоби навісного замка на вхідних дверях паркану, проникли на огороджену прибудинкову територію магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали бетонозмішувач марки «Kentavr», вартістю 4600 гривень, який належить ОСОБА_11 , чим завдали потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

10 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами огляду місця події, протоколом огляду речей.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді про доведеність прокурором існування ризику того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий Рівненським міським судом 16.06.2022 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, та 07.02.2023 року обвинувальний акт відносно якого скеровано до Рівненського міського суду за ч.4 ст.185 КК України та, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, наразі підозрюється у вчиненні нових, умисних кримінальних правопорушеннях, що свідчить про те, що він може здійснити спробу втечі чи продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, підозрюваний на даний час ніде не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

Доводи підозрюваного в судовому засіданні та захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за батьком інвалідом І групи, має постійне місце проживання, визнає вину у скоєно та кається враховуються апеляційним судом, однак не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

При апеляційному розгляді прокурором підтверджено актуальність і на даний час застосованого судом першої інстанції стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Інших доказів на спростування висновків слідчого судді підозрюваним не наведено, матеріалами провадження не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Окрім цього, при постановленні ухвали слідчий суддя з врахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив розмір застави з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, який достатньою мірою гарантував би виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не вбачається, тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000776 від 10.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3