ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/565/23 Справа № 175/4282/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисниці ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання кримінальному покаранню:

- за ч.1 ст.155 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Зобов`язано відповідальних посадових осіб внести до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, відомості про обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 03 лютого 2019 року перебував за місцем постійного проживання потерпілої ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме ноутбуку марки «Lenovo ideapad 320», який обвинувачений визначив об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел 04 лютого 2019 року приблизно о 09:35 год ОСОБА_7 прибув до території домоволодіння, де діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, розбив кулаком скло вікна будинку, через яке потрапив всередину, тим самим незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_11 , звідки здійснив крадіжку ноутбука марки «Lenovo ideapad 320».

Після цього через розбите вікно покинув будинок на прилеглу до домоволодіння територію, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 10 552 грн (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2001-19 від 22 квітня 2019 року).

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 у період з 30 травня 2019 року по 26 жовтня 2019 року достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітньою особою, оскільки раніше був з нею знайомий та обізнаний про її вік, дату народження, умисно, бажаючи статевих зносин з особою, що являється малолітньою, та припускаючи, що ОСОБА_9 не досягла статевої зрілості, проте, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік повинен був усвідомлювати недосягнення нею статевої зрілості, за добровільною згодою малолітньої потерпілої ОСОБА_9 неодноразово вступав з останньою у статеві зносини шляхом вчинення природних статевих актів, за добровільною згодою, без застосування фізичного насильства та погроз.

Так, 30 травня 2019 року приблизно о 01.00 годині (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_7 , який знаходився у не житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше знайомою йому малолітньою ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вступ з останньою у статеві зносини, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення статевої пристрасті шляхом природніх статевих зносин з особою, яка не досягла статевої зрілості, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка згідно з висновку експерта № 38 с/е від 09.12.2019 не досягла статевої зрілості, з добровільної згоди останньої, будучи достовірно обізнаним про вік ОСОБА_9 вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом.

Крім цього, 31 травня 2019 року приблизно о 19.00 годині (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , який знаходився в не житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше знайомою йому малолітньою ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вступ з останньою у статеві зносини, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення статевої пристрасті шляхом природніх статевих зносин з особою, яка не досягла статевої зрілості, діючи повторно, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка згідно з висновку експерта № 38 С/е від 09.12.2019 не досягла статевої зрілості, з добровільної згоди останньої, будучи достовірно обізнаним про вік ОСОБА_9 повторно вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом.

Також, 01 червня 2019 року приблизно о 21.00 годині (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , який знаходився у не житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше знайомою йому малолітньою ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вступ з останньою у статеві зносини, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення статевої пристрасті шляхом природніх статевих зносин з особою, яка не досягла статевої зрілості, діючи повторно, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка згідно з висновку експерта № 38 С/е від 09.12.2019 не досягла статевої зрілості, з добровільної згоди останньої, будучи достовірно обізнаним про вік ОСОБА_9 повторно вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом.

Крім того, 26 жовтня 2019 року приблизно о 22.30 годині (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_7 , який знаходився у житловій кімнаті будинку за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , з раніше знайомою йому малолітньою ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вступ з останньою у статеві зносини, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення статевої пристрасті м природніх статевих зносин з особою, яка не досягла статевої зрілості, повторно, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка згідно з висновку експерта С/е від 09.12.2019 року не досягла статевої зрілості, з добровільної згоди останньої, без застосування фізичного насильства та погроз,будучи достовірно обізнаним про вік ОСОБА_9 повторно вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисниця ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок Дніпропетровського районного суду від 24 жовтня 2022 року. На підставі ст. 75 КК України просила звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому ним злочині, чим дав гідну оцінку своїм діям та готовий нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Вказала, що обвинувачений раніше не судимий, добровільно відшкодував матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_11 , характеризується позитивно.

Захисниця зазначила, що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_10 просили суд застосувати при призначенні покарання до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75 КК України та не позбавляти волі ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_11 відшкодовані матеріальні збитки в сумі 8 000 грн та вона просила суд суворо не карати ОСОБА_7 , надати йому іспитовий строк.

Обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просив призначити йому іспитовий строк.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого є ідентичними доводам апеляційної скарги його захисниці ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєнних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Також судом першої інстанції не було встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, судом першої інстанції було також враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який який раніше судимий за умисний злочин проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, задовільну характеристику за місцем мешкання, його відношення до скоєного.

Враховуючи обставини справи, суспільну небезпечність вчинених злочинів, ризик небезпеки для суспільства, а також фактор ризику вчинення обвинуваченим аналогічних кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисниці ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року року - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисниці ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч.3 ст. 185 КК України -залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч.3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4