21.10.2022
Справа № 331/933/22
Провадження № 1-кп/331/298/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» жовтня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001140 від 28.12.2021 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтоване тим, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти заявленого прокурором клопотання, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, просили суд змінитизапобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне проживання, потерпілій в повному обсязі відшкодовані завдані збитки, а ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, з урахуванням того, що вказане кримінальне провадження знаходиться на завершальній стадії, зменшились.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 25.10.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду даного питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, суд враховує дані про особу обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, пов`язаного з проникненням у житло, поєднане із насильством, вчинене щодо особи похилого віку та інваліда І групи, крім того ОСОБА_4 має судимість за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а відносно ОСОБА_5 в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Обвинувачені офіційно не працевлаштовані, у зв`язку з чим не мають стабільного та законного джерела доходу, не мають постійного місця реєстрації, у зв`язку з чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі, вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

При цьому, в судовому засіданні прокурором доведено ризик можливого переховування від суду, оскільки обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, які б могли запобігти настанню встановленого ризику, зокрема, не мають власної родини, що свідчить про обґрунтованість припущень щодо можливого переховування обвинувачених з метою уникнення можливого покарання.

За наявності існування двох очевидних ризиків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання їх під вартою, не зменшились.
Посилання сторони захисту щодо наявності постійного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , відшкодування завданих збитків та зменшення ризиків хоч і мають місце, однак не є безумовною підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Разом з тим, про неможливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 з тримання під вартою на заставу свідчить те, що остання офіційно не працевлаштована, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу. При цьому, з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу слідвідмовити з наведених вище підстав у зв`язку з їх необґрунтованістю.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченим знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб по 20 грудня 2022 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб по 20 грудня 2022 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинувачених.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1