Номер провадження: 11-сс/813/116/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до ЄРДР 17.01.2021 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, уродженця с. Крушельниця, Сколівського району, Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2021 задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження за №0000005 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

За відсутності підозрюваного застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий Ізолятор» в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ). до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не надано належної оцінки доказам неправомірності висунутої підозри. До клопотання про застосування запобіжного заходу крім самої підозри не долучено жодного доказу який міг би навести на роздуми про скоєння інкримінованого злочину підозрюваним ОСОБА_8 .

Зазначає, що долучені копії документів на підтвердження надіслання підозри та повістки про виклик не містять ані адреси отримувача, ані прізвища самого отримувача. Також доказів отримання поштових відправлень або відмови від їх отримання до клопотання не долучено.

Вказує, що відомості про розшук підозрюваного ОСОБА_8 не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, зазначає, що оскаржувана ухвала не містить посилання на докази, які досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваного рішення отримав лише 27.12.2022.

Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 17.09.2023 без участі підозрюваного і його захисника та отримана захисником ОСОБА_7 , відповідно до матеріалів судової справи 27.12.2022, тоді як апеляційну скаргу відповідно до поштового штампу направив 27.12.2022 (а.п. 235).

Таким чином з урахуванням положень ч. 3 ст. 395 КПК України, свідчить про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк поновлення не потребує.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 року, заява №42310/04 суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), №35615/06, п. 48, від 13.11.2007 року).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ).

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

10.02.2021 на підставі зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження доказів, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

11.02.2021 органами досудового розслідування надано співробітникам УКР ГУНП в Одеській області доручення на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України) з метою встановлення місця фактичного перебування гр. ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) та в подальшому вручення повістки про виклик, з метою повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України та допиту в якості підозрюваного.

З відповіді на вищевказане доручення на проведення слідчих (розшукових) дій вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів, не вдалось встановити місце знаходження ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), у зв`язку із відсутністю його за місцем мешкання та реєстрації.

15.02.2021 по місцю мешкання та реєстрації ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) слідчим направлено поштовим зв`язком повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України.

У зв`язку з викладеним, до Київського району суду м. Одеса направлено клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), переховується від органів досудового розслідування та його місцезнаходження не відоме.

16.02.2021 органом досудового розслідування отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеси по справі №947/3991/21 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В подальшому 06.05.2021 до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від УКР ГУНП в Одеській області про те, що вході проведення розшукових заходів встановлено, що особа яка у кримінальному провадженні №0000005 від 17.01.2021, ідентифікована як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично є громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Крушельниця, Сколівського району, Львівської області, документований паспортом громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 , виданим 23.11.2000 Сколівським РВ УМВС України у Львівській області.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що правильні анкетні дані підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також отримано копію його паспорта громадянина України, що підтверджує ці дані та винесено постанову про уточнення анкетних даних.

У зв`язку із цим, в процесуальних документах кримінального провадження №0000005 від 17.01.2021, анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зазначені як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.07.2021 за нововиявленими обставинами на підставі зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження доказів, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

08.07.2021 по місцю мешкання та реєстрації ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) слідчим повторно направлено поштовим зв`язком повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України.

15.07.2021 отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеси по справі №947/3991/21 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На разі, в ході проведення слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , авіарейсом 1723 Київ Анкара покинув територію України та наразі переховується від органів досудового розслідування на території країни Туреччина.

15.09.2021 у зв`язку із закінченням терміну дії попередньої ухвали слідчого судді на затримання слідчий СУ ГУНП в Одеській області повторно звернувся до Київського районного суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , яке в подальшому17.09.2021 задоволено слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси та надано ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, 13.09.2021 слідчим СУ ГУНП в Одеській області у даному кримінальному проваджені ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук і при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів: наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 статті 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно положень Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ, до якого в обов`язковому порядку додається завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування, що свідчить про процесуальну неможливість здійснення міжнародного розшуку без гарантії держави у вигляді наявності ухваленого рішення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Так задовольняючи подане слідчим СУ ГУНП в Одеській області клопотання слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Як вбачається з ухвали слідчого судді на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його підтверджують, та встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри на даному етапі мають місце та підтверджуються достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою для застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: заявою ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 17.01.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 04.02.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.02.2023, протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_15 , для впізнання за фотознімками від 03.02.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.02.2023, протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_16 для впізнання за фотознімками від 05.02.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 05.02.2023, протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_17 для впізнання за фотознімками від 05.02.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , від 08.02.2021, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 від 26.02.2021, висновком експерта №КСЕ-19/116-21/5188-ФП від 31.05.2021 та іншими доказами у сукупності.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про неналежного вручення підозрювану ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки в матеріалах провадження містяться копії поштових відправлень разом з вкладенням про відправку на адреси підозрюваного повідомлення про підозру (а.п. 142, 143).

Окрім цього апеляційний суд вважає, що з огляду на тяжкість покарання за вчинений злочин та враховуючи неможливість на сьогоднішній день встановити місце знаходження ОСОБА_8 очевидний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, не працюючий, оголошений у міжнародний розшук та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ОСОБА_8 за мешканням не проживає та на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, продовжить здійснення спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Також у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, ОСОБА_8 безпосередньо або через інших осіб може знищити їх або змінити на свою користь, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає, що існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, яким відомі обставини скоєного злочину, які на теперішній час не допитані на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити покази в судовому засіданні, оскільки вона з ними особисто знайома та знає де вони мешкають (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про не вмотивованість існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2021, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до ЄРДР 17.01.2021 відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4