В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 07.07.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого охоронцем ТОВ «Агро-Овен», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 26.01.2022 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку серпня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , в лісосмузі, розташованій неподалік від вул. Центральна в с. Котовка Новомосковського району Дніпропетровської області, знайшов дикорослі рослини, які він визначив для себе як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «Канабіс».

В цей час та місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, а саме: зазначеної вище нарковмісної рослини, з метою особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдені ним рослини коноплі являються наркотичним засобом, зірвав фрагменти дикорослої рослини коноплі для природнього висушування, чим незаконно придбав наркотичний засіб у не встановлений кількості, але не менш ніж масою 7,2868 г, у перерахунку на висушену речовину масою 7,2866 г, та переніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення наркотичних засобів, після висушування природнім шляхом, фрагменти рослин конопель подрібнив, шляхом механічного перетирання, чим незаконно виготовив наркотичний засіб та почав періодично вживати шляхом куріння, за допомогою виготовленого ним саморобного пристрою для куріння, що складається з двох полімерних пляшок.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, виготовлений наркотичний засіб помістив до двох паперових згортків та залишив незаконно зберігати у гаражному приміщенні за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого вживання без мети збуту, чим незаконно почав зберігати незаконно придбаний ним наркотичний засіб.

17.08.2022 року в ході проведення санкціонованого Магдалинівським районним судом обшуку від 04.08.2022 року, в гаражному приміщенні, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено:

- два паперових згортка із речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 4,7957 г. та 2,4888 г. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 4,7957 г. та 2,4888 г.;

- саморобний пластиковий пристрій для куріння, який складається з двох пластикових пляшок та фольгового наперстку,на поверхні яких виявлено нашарування канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу на внутрішній поверхні фрагменту пластикових пляшок 0,0023 г., яка у перерахунку на висушену речовину складає 0,0021 г.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину за ст. 309 ч. 2 КК України визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно на початку серпня 2022 року в лісосмузі, розташованій неподалік по вул. Центральна в с. Котовка Новомосковського району Дніпропетровської області знайшов дикорослі рослини - канабіс. Він знав, що це канабіс, оскільки вже був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України. Він зірвав рослини коноплі та переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Вдома він рослини коноплі висушив природним шляхом, фрагменти рослин конопель подрібнив. Зривав рослини коноплі для власного вживання. Під час обшуку за місцем його проживання було виявлено канабіс. У скоєному розкається.

Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Відповідно до протоколу обшуку від 17.08.2022 року у період часу з 12.44 год по 14.26 год. у присутності понятих в гаражному приміщенні, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 під час обшуку було виявлено та вилучено два паперові згортка з вмістом подрібненої речовини зеленого кольору, два використані медичні шприци з рештками невідомої речовини, фрагменти пластикових пляшок.

Згідно протоколу огляду від 18.08.2022 року було оглянуто цифрову відеокамеру марки «Панасонік НС-206», на яку відбувалась відеозйомка обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 та було записано дані відеофайли обшуку на DVD-R диск, який долучений до протоколу огляду.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/25220-НЗПРАП від 01.11.2022 року надана на експертизу 19.08.2022 року речовина масою 4,7957 г, 2,4888 г, які було поміщено до спеціального пакету № ЕХР0294528, є наркотичним засобом канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 4,7957 г, 2,4888 г. Надана на експертизу 19.08.2022 року речовина масою 0,0023 г, яка знаходилась на поверхні двох фрагментів пластикової пляшки та металевому наперстку, які було поміщено до спеціального пакету № 3472788, є наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 0,0021 г.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 309 ч. 2 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення в період випробувального строку за іншим вироком, працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в медичних установах на диспансерному обліку не перебуває, групи інвалідності не має, задовільно характеризується з місця проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, зважаючи на наявні посередні характеристики обвинуваченого та виявлення криміногенних потреб, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів з боку органу пробації, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Однак, суд не бере до уваги даний висновок органу пробації, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив дане кримінальне правопорушення в період випробувального строку за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, що суд розцінює як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що унеможливлює призначення покарання обвинуваченому з випробуванням.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік. Вирок суду набрав законної сили 26.02.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, в разі вчинення особою нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України,з урахуванням положень ст. 72 КК України, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, і до призначеного йому за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/25220-НЗПРАП від 01.11.2022 року вартістю 1 510,24 гривні

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 1 510,24 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: два медичні одноразові шприци з полімерного матеріалу, фрагменти пластикової пляшки, речовину рослинного походження, масою 4,7957 г, 2,4888 г, які є наркотичним засобом канабісом, маса перерахунку на висушену речовину складає 4,7957 г, 2,4888 г, речовину рослинного походження, масою 0,0023 г, яка є наркотичним засобом канабісом, маса перерахунку на висушену речовину складає 0,0023 г, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Новомосковського районного відділення поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Запобіжний захід у кримінальному провадженню № 0000088 ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 127-129, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 року та остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання та взяття під варту.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» доручити Новомосковському районному відділенню поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області по вступу вироку в закону силу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/104-22/25220-НЗПРАП від 01.11.2022 року в сумі 1 510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень двадцять чотири копійки).

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: два медичні одноразові шприци з полімерного матеріалу, фрагменти пластикової пляшки, речовину рослинного походження, масою 4,7957 г, 2,4888 г, які є наркотичним засобом канабісом, маса перерахунку на висушену речовину складає 4,7957 г, 2,4888 г, речовину рослинного походження, масою 0,0023 г, яка є наркотичним засобом канабісом, маса перерахунку на висушену речовину складає 0,0023 г, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Новомосковського районного відділення поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1