Справа № 493/1798/22
Провадження № 1-кп/493/60/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР за № 0000160 від 08.11.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мирони Балтського району Одеської області, українки, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої: 04.05.2022 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 року близько 13:00 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що придбання та зберігання наркотичного засобу без передбаченого законом спеціального дозволу заборонено чинним законодавством України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з метою придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання через соціальну мережу Інтернет в додатку «Телеграм» замовила наркотичну речовину, оплату за яку здійснила в терміналі самообслуговування в приміщенні магазину «Копійка», розташованого в м. Балта Одеської області, вул. Любомирська, 266.

Після чого, ОСОБА_4 , отримавши смс-повідомлення з координатами місця знаходження наркотичної речовини, а саме за даними геолокації 47?56?03.9?N29?37?02.5?Е, попрямувала по вул. Ломоносова в м. Балта Одеської області в напрямку вулиці Садової. За мостом через річку Кодима, біля стовпа газової опори на землі під каменем ОСОБА_4 підібрала паперовий згорток.

В подальшому, без перерві у часі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що кристалічна речовина білого кольору, яка знаходиться у згортку є наркотичним засобом та згідно висновку експерта містить мета дон та дифенгідрамін масою 0,071 грами, зберігала при собі до виявлення працівниками поліції, чим здійснила придбання та зберігання наркотичного засобу, вчинене протягом року після засудження за цією ж статтею.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що протягом останніх десяти років вживає наркотичні засоби. 08.11.2022 року приблизно о півдні, перебуваючи в м. Балта Одеської області, зустрілася зі знайомою, з якою разом вирішили придбати мета дон через соціальну мережу Інтернет в додатку «Телеграм». Потім вона разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 через термінал самообслуговування, що розташований в приміщенні мережі «Копійка» в м. Балта Одеської області по вул. Любомирська, 266, перерахували кошти у розмірі 450,00 грн., і на ОСОБА_6 телефон прийшло смс-повідомлення з місцезнаходженням наркотичного засобу. Вони попрямували на вказане місце, де під каменем знайшли поліетиленовий пакет в якому був наркотичний засіб мета дон, який вирішили вжити на березі річки Кодима, куди в попрямували, але їх наздогнали працівники поліції, яким вона видала порошок мета дону.

Обвинувачена ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.

Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризики вчинення повторного правопорушення має високий рівень та середній рівень небезпеки для суспільства, які обумовлені особистісними характеристиками та поведінкою, ризик підвищення якої потенційно залишається за умови зміни обстановки. Враховуючи особистість та спосіб життя обвинуваченої, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченою без позбавлення або обмеження волі може становити потенційну небезпеку для суспільства та окремих її членів та високу ймовірність скоєння повторного правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про її особу, а саме, що остання раніше судима, щиро розкаялася, яка перебуває на обліку лікаря-нарколога КП «Балтська багатопрофільна лікарня» з 2016 року з діагнозом «опійна наркоманія», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має задовільну характеристику, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останній покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Судом встановлено, що вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2022 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити їй покарання згідно до ст. ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, перерахувавши його відповідно до умов п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, за якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи, що обвинуваченою вчинено кримінальні правопорушення, при розслідуванні якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченої, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вирокомКотовського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2022 року та з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяці позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання, тобто з 14.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-22/18389 від 14.12.2022 року у розмірі 2265,36 грн. (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 36 копійок).

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2022 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази по справі, які перебувають на збереженні в камері схову ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області в спец пакеті НПУ № 5418016 за квитанцією б/н - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ