1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2826/23 1-кс/335/962/2023
05 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Досудовий розслідуванням встановлено, що 30.03 .2023 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, невстановлені особи, перебуваючи в балці біля буд. 75 по вул. Толстого, в м. Запоріжжя, з метою покарання та залякування, катували ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від чого остання відчувала сильний фізичний біль та отримала тілесні ушкодження.
01.04.2023 в період часу з 07:17 до 08:05, було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: предмет схожий на біту (дерев`яна палиця); штик-ніж №162; електробритва «Sapir».
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що на вилучених предметах могли зберігатись сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно провести ряд слідчих дій та судових експертиз.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вилучені під час проведення обшуку предмет схожий на біту (дерев`яна палиця); штик-ніж №162; електробритва «Sapir», мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, можуть нести у собі сліди, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, тому слідство приходить до висновку, що на вказане вилучене майно необхідно накласти арешт.
Враховуючи те, що незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на майно, яке вилучене «01» квітня 2023 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на біту (дерев`яна палиця); штик-ніж №162; електробритва «Sapir».
Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.
У судове засідання представник володільця вилученого майна не зявився.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
01 квітня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено: предмет схожий на біту (дерев`яна палиця); штик-ніж №162; електробритва «Sapir».
01.04.2023 року вищевказане вилучене майно було визнано речовими доказами.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту майно, зазначене у клопотанні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки метою такого арешту є збереження речових доказів.
Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене «01» квітня 2023 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на біту (дерев`яна палиця); штик-ніж №162; електробритву «Sapir».
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1