Справа № 344/1907/23
Провадження № 1-кс/344/846/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу застави в частині покладених обов`язків в рамках кримінального провадження № 0000368 від 06.03.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч.3 ст. 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні Прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06.03.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчими п`ятогослідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06.03.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Верховної Ради України від 06.03.2003 № 629-IV «Про обрання суддів» ОСОБА_4 безстроково призначено на посаду судді місцевого Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим. Постановою Верховної Ради України від 12.05.2011

№ 3336-VI його обрано на посаду судді Київського апеляційного господарського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.07.2019 № 1815/0/15-19

ОСОБА_4 переведено з посади судді Київського апеляційного господарського суду на посаду судді Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

За ст. 52 зазначеного Закону, суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснює функцію представника влади та є службовою особою.

Будучи службовою особою, ОСОБА_4 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, за наступних обставин.

Так, Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990, на якій ґрунтується зазначений Акт, визначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V цієї Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Нормами ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України.

У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Ознаки збройної агресії наведено у ст. ст. 1 5 Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй, членами якої є Україна та Російська Федерація, від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), зокрема:

- застосування збройної сили однією державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН;

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокади морських та річкових портів України, шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Таким чином, дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих нею іррегулярних незаконних збройний формувань, озброєних банд та груп найманців, мають усі ознаки збройної агресії.

Суддя ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту, тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність збройної агресії Російської Федерації розпочатої у 2014 році, яка 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанськогор-ну Київської обл., після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну в особистому спілкуванні в період з 06.04.2022 до 12.04.2022 неодноразово заперечував факти збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, яка продовжилась у 2022 році, визнавав правомірною окупацію частини території України у Запорізькій та Херсонській областях.

Так, 06.04.2022 ОСОБА_4 у с. ГореничіБучанськогор-ну Київської обл., під час телефонної розмови, звертаючись до громадянина України ОСОБА_6 , визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, висловлювався за продовження окупації цієї території та проти звільнення окупованих території Силами оборониУкраїни, говорячи таке: «Главное,чтобыони так обратно не вернулись,как у нас. Тогда тебе придется к нам домой, в Крым».

Діючи повторно, 09.04.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанськогор-ну Київської обл., під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, схвалював відомі йому плани Російської Федерації утворити на окупованій території Запорізької області, де проживав ОСОБА_6 , так званий «Кримсько-Херсонський» окупаційний округ, зокрема висловлюючи таке: «Так что, а у вас там, я смотрю, что какой-то будет Крымско-Херсонский административный округ? Хозяйственный округ, что-то вот такое», «я не знаю, как оно будет, но я думаю, что вашему региону все равно это нормально», «ваш регион жил за счет сельхозпродукции, которая отправлялась на Крым и Россию», «и сейчас, если вам откроют свободную эту, то это нормально будет».

Крім того, діючи повторно, 11.04.2022 ОСОБА_4 перебуваючи в с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл. під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території у смт. Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Нет ну я понимаю, что у вас там в России все в первую очередь».

Діючи повторно, 12.04.2022 знаходячись у с. ГореничіБучанського району Київської області під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території смт. Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Ну, у вас в Россиитепле, конечно». Висловлював бажання, щоб такої території ставало більше, а її кордони були ближчими до місця проживання ОСОБА_4 , тобто до Київської області. Так, ОСОБА_4 спілкуючись із ОСОБА_6 , визнавав правомірним встановлення представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації пунктів пропуску між тимчасово окупованою частиною території України та її неокупованою частиною, а також закликав до подальшої окупації території України: «Пункты пропуска ставьте, а ещелучшепоближе, поближе».

При цьому, ОСОБА_4 нехтуючи складеною ним присягою судді Українському народові, нівелюючи героїчне протистояння Українського народу державі агресору, а саме Російської Федерації, вчинив підбурювання до колабораційної діяльності, тобто до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за таких обставин.

У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні, незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокаду морських та річкових портів України, а також шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Саме у такий спосіб, у березні 2022 року, силовими відомствами Російської Федерації захоплено частину території Запорізької області, де створено самопроголошені органи, які узурпували виконання владних та правоохоронних функцій, у тому числі, так звану «полицию».

Суддя ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту, на підставі ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набув повноважень судді склавши присягу Українському народові, має тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність повномасштабного збройного вторгнення Російською Федерацією на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , знаходячись у с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну, в особистому спілкуванні, з метою підбурювання до колабораційної діяльності закликав та спонукав громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території в смт. Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території України та виконання ним функцій представника окупаційної влади Російської Федерації, з метою недопущення контролю української влади на території Запорізької області.

Діючи умисно, з мотивів негативного ставлення до Українського народу, Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів України, які протидіють збройній агресії Російської Федерації, ОСОБА_4 , 05.04.2022, перебуваючи на території с. ГореничіБучанського р-ну Київської обл, в телефонній розмові звертаючись до громадянина України ОСОБА_7 , висловлював останньому власне вкрай негативне ставленням до держави України, занепокоєння подальшим визволенням Збройними Силами України тимчасово окупованої території Запорізької області, та водночас закликав і спонукав ОСОБА_6 зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Так, під час вказаної розмови з ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, ОСОБА_4 підбурював останнього зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області: «хайльГитлер, а тычто в милицию не идешь там на работу», «а че? Там собираютвсех», «а, я думал, ты уже там начальником милицииустроился, там кадровоеголодание», «да, ты с опытомработы, надоделатькарьеру, главноечтобони так обратно не вернулись как у нас».

14.09.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який народився у м. Судаку, АР Крим, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених, ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27,

ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК Українипідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення НСРД від 14.04.2022 № 60/5/1/2-525т (розсекречено), від 03.03.2022

№ 60/5/1/653т (розсекречено), від 03.05.2020 № 60/5/1/2-654т (розсекречено), від 06.05.2022 № 60/5/1/2-655т (розсекречено); висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11.08.2022 №261/1, проведеної ІСТЕ СБ України;висновком судової експертизи відео-, звукозапису №СЕ-19/109-22/

10877-ВЗ від 02.11.2022, проведеної Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

ОСОБА_4 підозрюється у вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за якими передбачено покарання у видіпозбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

14.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

06.10.2022 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі - 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків.

07.11.2022 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено трьох місяців, тобто до 14.12.2022.

10.11.2022 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 14.12.2022.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14.02.2023.

09.12.2022 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 09.02.2023.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_8 було встановлено наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявлені при поданні клопотання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які ОСОБА_9 , є особливо тяжким та тяжким злочинами і передбачають позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.).

Маючи вищу юридичну освіту і досвід роботи суддею, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності,

ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який дійсний до 27.10.2027, що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.Більше того, 08.08.2022 ОСОБА_4 виїжджав з території України до Респубілки Польща через МАПП «Устилуг», що також свідчить про наявну у нього безперешкодну можливість залишити країну у будь-який час.

Вищевикладенесвідчить про те, ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, з протоколів за результатами проведення НС(Р)Д вбачається, що ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_6 висловлював наміри повернутись на тимчасово окуповану територію РФ.

Більше того, як стало відомо стороні обвинувачення, ОСОБА_4 , після повідомлення про підозру 14.09.2022, намагався 18.09.2022 перетнути державний кордон в МАПП «Шегині», однак з причин, що не залежали від його волі отримав рішення про відмову у виїзді за межі України.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 як суддя Північного апеляційного господарського суду здобув певний авторитет та широке коло знайомств серед керівників та працівників правоохоронних і судових органів. Використовуючи свої зв`язки та службове становище судді ОСОБА_4 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Будучи суддею ОСОБА_4 може так само може впливати на працівників Північного апеляційного господарського суду, які є свідками у даному кримінальному провадженні та які ще не допитані, що свідчить про загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 10.06.2022

№ 60/5/1/2-957т (розсекречено) вбачається, що ОСОБА_4 стало відомо про факт проведення стосовно нього негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та намірів сторони обвинувачення провести відповідні обшуки. Більше того у вказаному протоколі зафіксовано обізнаність ОСОБА_4 з методами проведення НС(Р)Д та його намагання перешкоджати кримінальному провадженню шляхом зміни номерів телефонів та терміналів мобільного зв`язку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 під час та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушення свідчать про те, що останній раніше вже вчиняв конкретні спроби щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а тому є всі підстави вважати, що його подальша процесуальна поведінка може негативно вплинути на всебічне та повне розслідування, а покладені ОСОБА_11 процесуальні обов`язки підозрюваного можуть ним не виконуватись.

Підсумовуючи викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, є необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу застави.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризиками та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу з покладенням обов`язків не можливе оскільки для досягнення його завдань необхідно провести визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які будуть мати важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, а саме:

-оглянути відомості здобуті в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «Київстар», відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 у справі №344/14469/22;

- отримати висновок експерта за результатами призначеної 23.12.2022 комплексної дактилоскопічної та балістичної експертизи;

- отримати висновок експерта за результатами призначеної 30.01.2023 комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи;

- вирішити питання щодо остаточної правової кваліфікації злочинних дій підозрюваного;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження;

- скласти та направити до суду обвинувальний акт.

З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, пов`язані з проведенням слідчих дій в умовах воєнного стану, тривалістю і складністю проведення комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи, пов`язаної зі звільненням судового експерта, який проводив вказану вище судову експертизу згідно листаДНДЕКЦ МВС України№ 19/23/2/2-2478-2023 від 25.01.2023.

Враховуючи викладене та зважаючи на неможливість закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні у строк до 14.02.2023 з викладених вище причин, враховуючи особливу складність даного кримінального провадження, у якому розслідується обставини вчинення особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, виникла необхідність у продовженні строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, в межах строку досудового розслідування, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 продовжують інсувати.

Приймаючи до уваги те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу застави немає, найбільш доцільним є продовження запобіжного заходу з покладенням на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях на клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, та які згідно з ч. 6 цієї статті можуть бути покладені на строк не більше двох місяців, а при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

З матеріалів клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень,

передбачених ч.4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення НСРД від 14.04.2022 № 60/5/1/2-525 т (розсекречено), від 03.03.2022

№ 60/5/1/653т (розсекречено), від 03.05.2020 № 60/5/1/2-654т (розсекречено), від 06.05.2022 № 60/5/1/2-655т (розсекречено); висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11.08.2022 №261/1, проведеної ІСТЕ СБ України;висновком судової експертизи відео-, звукозапису №СЕ-19/109-22/

10877-ВЗ від 02.11.2022, проведеної Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази на думку органу досудового розслідування є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

ОСОБА_4 підозрюється у вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.10.2022 скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 та застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі - 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 002 010 (три мільйони дві тисячі десять) гривень. Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 14 листопада 2022 року обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

14.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

06.10.2022 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі - 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків.

07.11.2022 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено трьох місяців, тобто до 14.12.2022.

10.11.2022 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 14.12.2022.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14.02.2023.

09.12.2022 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 09.02.2023.

Таким чином строк покладених на ОСОБА_4 обов`язків спливає 09.02.2023.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 14.12.2022 включно.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Як зазначено у клопотанні, під час обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 було встановлено наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявленні при поданні клопотання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , є особливо тяжким та тяжким злочинами і передбачають позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.).

Маючи вищу юридичну освіту і досвід роботи суддею, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності,

ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який дійсний до 27.10.2027, що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.Більше того, 08.08.2022 ОСОБА_4 виїжджав з території України до Респубілки Польща через МАПП «Устилуг», що також свідчить про наявну у нього безперешкодну можливість залишити країну у будь-який час.

Вищевикладенесвідчить про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, з протоколів за результатами проведення НС(Р)Д вбачається, що ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_6 висловлював наміри повернутись на тимчасово окуповану територію РФ. Більше того, як стало відомо стороні обвинувачення, ОСОБА_4 , після повідомлення про підозру 14.09.2022, намагався 18.09.2022 перетнути державний кордон в МАПП «Шегині», однак з причин, що не залежали від його волі отримав рішення про відмову у виїзді за межі України.

ОСОБА_4 як суддя Північного апеляційного господарського суду здобув певний авторитет та широке коло знайомств серед керівників та працівників правоохоронних і судових органів. Використовуючи свої зв`язки та службове становище судді ОСОБА_4 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Будучи суддею ОСОБА_4 може так само може впливати на працівників Північного апеляційного господарського суду, які є свідками у даному кримінальному провадженні та які ще не допитані, що свідчить про загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 10.06.2022

№ 60/5/1/2-957т (розсекречено) вбачається, що ОСОБА_4 стало відомо про факт проведення стосовно нього негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та намірів сторони обвинувачення провести відповідні обшуки. Більше того у вказаному протоколі зафіксовано обізнаність ОСОБА_4 з методами проведення НС(Р)Д та його намагання перешкоджати кримінальному провадженню шляхом зміни номерів телефонів та терміналів мобільного зв`язку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 під час та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушення свідчать про те, що останній раніше вже вчиняв конкретні спроби щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а тому є всі підстави вважати, що його подальша процесуальна поведінка може негативно вплинути на всебічне та повне розслідування, а покладені на ОСОБА_4 процесуальні обов`язки підозрюваного можуть ним не виконуватись.

Підсумовуючи викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, є необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу застави.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть запобігти встановленим ризиками та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу з покладенням обов`язків не можливе оскільки для досягнення його завдань необхідно провести визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які будуть мати важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, а саме: -оглянути відомості здобуті в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «Київстар», відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 у справі №344/14469/22;

- отримати висновок експерта за результатами призначеної 23.12.2022 комплексної дактилоскопічної та балістичної експертизи;

- отримати висновок експерта за результатами призначеної 30.01.2023 комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи;

- вирішити питання щодо остаточної правової кваліфікації злочинних дій підозрюваного;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження;

- скласти та направити до суду обвинувальний акт.

З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, пов`язані з проведенням слідчих дій в умовах воєнного стану, тривалістю і складністю проведення комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи, пов`язаної зі звільненням судового експерта, який проводив вказану вище судову експертизу згідно листаДНДЕКЦ МВС України№ 19/23/2/2-2478-2023 від 25.01.2023.

Ці дії у визначений ст. 219 КПК України термін не могли бути здійснені чи завершені з об`єктивних причин.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без продовження строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, які покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.09.2022.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення подальшого досудового розслідування, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді застави в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків в межах строку досудового розслідування.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 19.09.2022 року у справі №344/1985/23 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06.03.2022 року до семи місяців, тоюто до 14.04.2023 року.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що покладені на підозрюваного обов`язки є співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, які в свою чергу належним чином гарантують запобігання встановленим ризикам.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовживши покладені на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки до 08 квітня 2023 року включно в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає за недоцільне виключити з переліку обов"язків покладених на підозрюваного обов"язку носити електронний засіб контролю, як про це клопотала в судовому засіданні сторона захисту, оскільки це не сприятиме дієвості кримінального провадження і не убезпечить встановлені ризики у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії покладених в межах запобіжного заходу застави на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 08 квітня 2023 року включно, - обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено і підписано 10.02.2023 року.