Дата документу 21.05.2022 Справа № 554/3490/22
Провадження № 1-кс/554/4750/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 13.05.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області розслідується кримінальне провадження № 0000066 від 13.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України

ОСОБА_4 , перебуваючи на території Донецької і Харківської областей, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.03.2022 вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Починаючи з середини лютого 2022 року, на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей (частинах території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошених республік розпочався набір учасників до незаконних збройних формувань так званих «ДНР» і «ЛНР».

У подальшому близько 05 години ранку 24 лютого 2022 року збройні сили РФ спільно з підрозділами незаконних збройних формувань так званих «ДНР» і «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, перетнули державний кордон України та вторглися на територію суверенної держави Україна на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та Херсонської областей, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт між Російською Федерацією (держава-агресор) та Україною

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

У відкритій військовій агресії проти України широкомасштабно застосовувалися збройні сили РФ із залученням незаконних збройних формувань самопроголошених республік «ДНР», «ЛНР». Зазначені незаконні збройні формування створювались керівниками так званих «ДНР» і «ЛНР» та іншими невстановленими особами з 2014 та діяли на території окремих регіонів Донецької на Луганської областей України під загальним керівництвом військового командування РФ.

Одним з таких незаконних збройних формувань, створених на території Донецької області, є так званий 3-й батальйон НОМЕР_1 комендантського полку самопроголошеної ДНР.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України та маючи згідно із ст. 65 Конституції України обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній й цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Так, зокрема, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - Російської Федерації, перейшов на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації його військ - збройних сил РФ для сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

В подальшому, громадянин України ОСОБА_4 будучи обізнаним про те, що ЗС РФ, незаконні збройні формування так званих «ДНР», «ЛНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в незаконному збройному формуванні так званої «ДНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» Російською Федерацією самопроголошених республік «ДНР», «ЛНР» незалежними державами, здійснення Російською Федерацією та так званими «ДНР, «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 24.02.2022 добровільно прибув за усним викликом осіб, які представилися працівниками військової комендатури самопроголошеного ДНР, до « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в приміщенні будівлі школи, яка розташована біля ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, останній був направлений до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями самопроголошеного ДНР, отримав військову форму, каску, протигаз, мішки з додатковим спорядженням, яке включало в себе: кружку, казанок, медичний бинт, джгут та дощовий плащ, рушник.

Продовжуючи свої злочинні дії, 24.02.2022 ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, будучи перевезеним військовим автомобілем «УРАЛ», прибув до місця дислокації незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон 115 комендантський полк ДНР» за адресою: АДРЕСА_3 , до приміщення колишньої школи-інтернату, для подальшої активної участі в діяльності вказаного НЗФ.

У непередбаченому законом збройному формуванні так званий «3-й батальйон 115 комендантський полк ДНР» близько 08 години 25.02.2022 ОСОБА_4 призначений на посаду командира 3 відділення 2 взводу 2 роти у званні рядовий особами, які представились як «командир батальйону» та «командир роти», які наразі досудовим розслідуванням не встановлені.

В подальшому, в період з 24.02.2022 по 03.03.2022 ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, у складі підрозділу вказаного незаконного збройного формування, на території АДРЕСА_3 займався стройовою підготовкою та отримав зброю автомат АК-74.

03.03.2022 ОСОБА_4 , продовжуючи участь в діяльності незаконного збройного формування так званий «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», передислокувався до залізничного вокзалу в АДРЕСА_2 , звідки, з метою удосконалення військової та спеціальної підготовки та прийняття участі у воєнних діях проти України на боці збройних сил РФ, проїхав залізничним транспортом через Ростовську, Воронезьку, Курську області та 05.03.2022 прибув до Бєлгородської області РФ.

Продовжуючи свої злочинні дії, в період з 05.03.2022 по 06.03.2022 ОСОБА_4 , як учасник незаконного збройного формування так званий «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», перебуваючи на території Бєлгородської області РФ ( АДРЕСА_4 ), у складі вказаного підрозділу під керівництвом військовослужбовців РФ та самопроголошеного ДНР пройшов військові навчання на території військового табору у районі вищевказаного населеного пункту Бєлгородської області РФ.

Вранці 06.03.2022, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 , на виконання наказу військового командування збройних сил РФ в рамках виконання так званої «спеціальної військової операції» збройних сил РФ проти України, доведеного йому командирами незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», рухаючись у складі військово-транспортної колони в районі АДРЕСА_4 РФ по трасі 14Н-146, близько 11 год. 00 хв. перетнув державний кордон України на ділянці Харківської області та в`їхав на окуповану російськими військами територію Харківської області України.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, в цей же день, в складі механізованої колони збройних сил РФ та незаконних збройних формувань так званої «ДНР», яка в себе включала: танки, бойові броньовані машини, артилерійські системи, ракетні системи залпового вогню, автомашини «Урал», «Камаз», близько 16 год. 00 хв. прибув до с. Веселе Харківського району Харківської області.

В наступному, 09.03.2022 ОСОБА_4 , продовжуючи участь в діяльності незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», отримав набої до своєї зброї автомата АК-74.

При цьому, ОСОБА_4 відкрито носив при собі вогнепальну зброю; був одягнений у військову польову камуфльовану форму зразка збройних сил РФ з закріпленим на плечі правої руки та правій нозі відмітним розпізнавальним знаком у вигляді пов`язки білого кольору, що характеризувало носія форми як причетного до складу збройних сил РФ та незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР».

У подальшому, в період з 09.03.2022 по 25.03.2022 ОСОБА_4 , діючи на боці ворога держави-агресора РФ, у складі незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР» на окупованих збройними силами РФ територіях АДРЕСА_5 вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників незаконних збройних формувань так званої «ДНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости, ніс чергування на блокпостах, копав окопи;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка збройних сил РФ із закріпленим на правій руці відмітним розпізнавальним знаком у вигляді стрічки червоного кольору, який може бути впізнаний на відстані, відкрито носив при собі вогнепальну та холодну зброю;

- здійснював перевірки у осіб, які рухались через цей блокпост, документів що посвідчують особу, перевірку їх речей, догляд транспортних засобів, здійснював контрольно-пропускні функції та охорону блокпостів;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів ЗСУ з наявної в нього автоматичної зброї, та інші незаконні дії на боці РФ.

25 березня 2022 року близько 10 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) під час бойового зіткнення з Збройними силами України на території Харківської області, ОСОБА_4 разом з іншими військовослужбовцями військового підрозділу так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», потрапивши під артилерійський обстріл, припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога РФ, як держави-агресора, була припинена.

Тобто, ОСОБА_4 , перебуваючи та діючи у складі незаконного збройного формування так званого «3-й батальйон НОМЕР_2 комендантський полк ДНР», усвідомлював, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з незаконними збройними формуваннями «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, він своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора бере активну участь у військовій агресії проти України, діє на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022).

21.05.2022 громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Єнакієво Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимому, у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022)

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

-повідомленням відділу контррозвідки УСБУ в Полтавській області про виявлення кримінального правопорушення;

-протоколами допитів;

-відповідями оперативного підрозділу на доручення слідчого;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає, не заперечує проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні вказав, що підтримує підозрюваного та не заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

Злочини проти основ національної безпеки України є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, що забезпечують державну безпеку, обороноздатнiсть, незалежність країни, її конституційний лад. Без належної кримiнально-правової охорони цих соціальних цiнностей, неможливе нормальне функцiонування держави та вiдповiдних її iнститутiв.

Об`єктом злочинів проти основ національної безпеки є суспiльнi відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної i правової держави (ст. 1 Конституцiї України).

Підозрюваному може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Разом із цим, у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим, є необхідність в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з його утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, як на території України, так і на території тимчасово окупованих Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т.ч. на території Російської Федерації через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, за скоєння ним особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Також, враховуючи особливу зухвалість вчиненого кримінального правопорушення підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи поза аудіо-, візуальним контролем працівників установи виконання покарань, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, які дають викривальні покази щодо нього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі у якому він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, кримінальні правопорушення вчинені підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків, потерпілого та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Інші більш м`які запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту) не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, оскільки існують вагомі причини вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, як на території України, так і на території тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т.ч. на території Російської Федерації; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які можуть бути приховані у схованка («схронах»); може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Крім того, згідно листа Верховного суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
ОСОБА_4 фізично здоровий, спеціального лікування або особливих умов тримання, не потребує.

Таким чином, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 2 ст. 111 КПК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Разом із цим, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій:

-вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

-блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

-напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

-засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях;

-дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті;

-застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обчислювати з 18 год. 40 хв 21.05.2022 року до 18 год. 40 хв. 19.07.2022 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 19.07.2022 року

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1