Справа № 367/2292/19
Номер провадження 1-кп/373/97/22
УХВАЛА

03 серпня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ухвали Київського апеляційного суду від 04 березня 2022 року кримінальне провадження № 0000112 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України направлено для розгляду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

До обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду, в тому числі й від 23 червня 2022 року. Строк дії запобіжного заходу закінчується 21 серпня 2022 року.

02 серпня 2022 року прокурор ОСОБА_2 подав до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 діб. Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за що передбачено покарання на строк від 4 до 6 років; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання за умисний злочин знову вчинив тяжкий умисний злочин; незаконний вплив на потерпілого, з яким є жителем одного міста, злочин вчинений із застосуванням насильства до останнього.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив його задовольнити, зважаючи на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування, вчинення тиску на потерпілого і свідків та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи на особу обвинуваченого та місце його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 зазначили, що обвинувачений, не дивлячись на е, що його будинок зруйновано, має постійне місце проживання разом із батьками, вчиняти інші кримінальні правопорушення не буде та не має наміру тиснути на потерпілого чи свідків, тим паче самого потерпілого не можуть знайти вже три роки.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слід перевіряти наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою,

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений не одружений, доказів наявності на його утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, його працевлаштованості немає, житло, де він проживав до затримання, з його слів, зруйновано, що в сукупності свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.

Санкція частини 2 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, і обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин, на думку суду, може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, місцем проживання ОСОБА_3 до взяття під варту було м. Ірпінь Київської області, де активні бойові дії припинилися лише нещодавно й багато будинків та інших об`єктів інфраструктури цього міста зруйновано, в тому числі й будинок ОСОБА_3 (з його слів). Дана обставина, на думку суду, унеможливлює проживання обвинуваченого за його місцем проживання. З урахуванням відсутності в нього іншого житла це збільшує ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду.

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, останній раз відбув покарання 02.07.2018, після звільнення з місць позбавлення волі через шість місяців було оголошено підозру у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства. Це свідчить про систематичність виникнення у нього злочинного умислу та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні судовий розгляд лише розпочинається, зважаючи на підстави передачі даного кримінального провадження на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду, та з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту потерпілого та свідків. Тому ризик впливу на потерпілого та свідків наявний.

Таким чином, суд вважає, що клопотання містить обставини справи, які б змусили дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для продовження строку тримання особи під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на даній стадії процесу.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід обвинуваченому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати. Руйнування житла ОСОБА_3 унеможливлює вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи іншого, не пов`язаного з позбавленням волі, а доказів наявності іншого, в тому числі й належного батьками, суду не надано.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.7, 9, 177, 182, 183, ч. 6 ст. 193, ст.ст.194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб, тобто з 03 серпня 2022 року по 01 жовтня 2022 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1