Справа № 523/4198/22
Провадження №1-кп/523/1201/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2022

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 19.04.2022 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000188 від 08.02.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дачне Біляївського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого та маючого на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 15.04.2022 року, укладену між вказаним обвинуваченим в присутності його захисника та зазначеним вище прокурором,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 , дізнавшись у листопаді 2020 року про наявність покладів корисних копалин (піску) на території полів фільтрації у Суворовському районі м.Одеси, вирішив реалізувати власний злочинний план з незаконного видобутку піску.
Так, у період часу з листопада 2020 року по січень 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 із залученням невстановлених осіб до порушення встановлених правил використання надр, які не були обізнані про злочинні наміри, вибрав та відкритим способом розвідав ділянки, які не передані у власність та не відведені у користування будь-яких осіб (межі не сформовані у Державному земельному кадастрі та не встановлені в натурі) в межах точок географічних координат: Т.1 46°32'18.75"Пн 30°41'51.76"С; Т.2 46°32'5.95"Пн 30°41'39.92"С; Т.3 46°31'55.14"Пн 30°41'44.22"С; Т.4 46°31'43.14"Пн 30°42'2.65"С; Т.5 46°31'34.28"Пн 30°42'13.67"С; Т.6. 46°31'33.32"Пн 30°42'25.90"С; Т.7 46°31'36.04"Пн 30°42'42.72"С; Т.8 46°31'46.46"Пн 30°42'50.06"С; Т.9 46°31'50.62"Пн 30°42'37.17"С; Т.10 46°32'0.51"Пн 30°42'18.88"С.
Реалізуючи злочинний план, обвинувачений ОСОБА_5 протягом 10 робочих днів, у період часу приблизно з середини березня 2021 року до 02 квітня 2021 року включно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи в супереч вимогам, у порушення вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 17, 19 Кодексу України «Про надра»,
ст. 24 Гірничого Закону України, п. 3 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», тобто за відсутності рішень та дозвільних документів, що видаються компетентними органами державної влади - Державною службою геології та надр України, Держпраці в Одеській області та місцевого самоврядування Одеською міською радою, тобто за відсутності спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин (піску) на території полів фільтрації Суворовського району м. Одеси, акту гірничого відводу, а також рішення Одеської міської ради про погодження надання надр у користування, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконно видобутку та продажу корисних копалин місцевого значення, в межах точок географічних координат:
Т.1 46°32'18.75"Пн 30°41'51.76"С;
Т.2 46°32'5.95"Пн 30°41'39.92"С; Т.3 46°31'55.14"Пн 30°41'44.22"С;
Т.4 46°31'43.14"Пн 30°42'2.65"С; Т.5 46°31'34.28"Пн 30°42'13.67"С;
Т.6. 46°31'33.32"Пн 30°42'25.90"С; Т.7 46°31'36.04"Пн 30°42'42.72"С;
Т.8 46°31'46.46"Пн 30°42'50.06"С; Т.9 46°31'50.62"Пн 30°42'37.17"С;
Т.10 46°32'0.51"Пн 30°42'18.88"С,
зокрема у місцях визначених у Технічному звіті по виконанню топографо-геодезичних та маркшейдерських робіт, здійснив незаконний видобуток корисних копалин місцевого значення піску, загальний об`єм яких станом на 02.04.2021 склав 198 куб. м, що створило небезпеку довкіллю.

Відповідно до обґрунтованого розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами на території полів фільтрації м.Одеси, який здійснено за «Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами», затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 за № 303, розмір збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами складає 199584 гривні.
Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у порушенні встановлених правил охорони надр, що створило небезпеку для довкілля, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси із Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури надійшли обвинувальний акт від 19.04.2022 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, а також угода про визнання винуватості від 15.04.2022 року, укладену між зазначеним обвинуваченим в присутності його захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_3 - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості та доданих до неї матеріалів, обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, й на додаток до цього - узгоджене питання призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.240 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою провину в інкримінованому діянні та, будучи ознайомленим судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції, отримавши згоду на затвердження розглядуваної угоди.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаного обвинуваченого за ч.1 ст.240 КК України, як порушення встановлених правил охорони надр, що створило небезпеку для довкілля.

Так, з огляду на ч.1 ст.240 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі, що караються штрафом від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.2 ст.50, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між її сторонами виду й розміру покарання зазначеному обвинуваченому, яке відповідає санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також суд приймає до уваги особу обвинуваченого (раніше не судимий, забезпечений місцем реєстрації й проживання, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження) та визнання ним своєї провини.

Разом із тим та згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування та прокурором в суді, у якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , визначено щире каяття.

Проте, з такою позицією органу досудового розслідування та прокурора в суді, суд погодитись не може, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протягом досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , незважаючи на визнання своєї провини та перебування на волі, заподіяну Державі матеріальну шкоду у визначеному в обвинувальному акті розмірі - не відшкодував, а згідно з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к, від 09.10.2018 року у справі №51-275км17), щире каяття особи передбачає, окрім визнання фактів вчинення злочинів, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у скоєному, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, у бажані виправити наслідки вчиненого.

Втім, відомості, які б підтверджували факт щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_5 за наведених вище обставин, мали знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, але відповідних доказів на підтвердження відшкодування вказаним обвинуваченим або намаганні відшкодувати завдану Державі матеріальну шкоди у певному обсязі, до суду не надано і матеріали судового провадження таких даних не містять.

Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65 КК України покарання обвинуваченому має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням йому покарання у виді штрафу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі процесуальних витрат, суд вирішує за правилами ст.ст.124, 126 КПК України.

Керуючись ст.ст.124, 126, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 15.04.2022 року, укладену в кримінальному провадженні №0000188 від 08.02.2021 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, в присутності захисника останнього ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.240 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.

В порядку ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, контроль за виконанням вироку засудженим ОСОБА_5 , покласти на Біляївський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 6040,64 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та надати іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1