Справа № 362/5949/21
Провадження № 1-кп/362/334/22
ВИРОК

Іменем України

08.09.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000471 від 10.10.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Глеваха Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше судимий, востаннє вироком Богуславського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

встановив:
ОСОБА_6 09.10.2021 близько 19:20 год. перебував у АДРЕСА_3 , поруч з магазином ТОВ «ФОРА», де біля входу у цей магазин помітив належний потерпілій ОСОБА_8 велосипед чорного кольору марки «Ardis tari», серійний номер « НОМЕР_1 ». Тоді у нього виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, а також користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного велосипеду, сів на нього та поїхав у невідомому напрямку, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення.

Потім викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4809 грн. відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3808/21 від 10.10.2021.

ОСОБА_6 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення. Він повністю погодилася з кваліфікацією і фактичними обставинами цього кримінального правопорушення. У вчиненому щиро кається, пообіцяв не вчиняти злочинів у майбутньому.

Показання ОСОБА_6 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду і зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики обвинуваченого та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_6 доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, раніше судимий за злочин проти власності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття ОСОБА_6 у вчиненому, особи винного, відсутності претензій до нього у потерпілої, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили:

- велосипед чорного кольору марки «Ardis tari», номер рами « НОМЕР_1 », що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити у її власності;

- диск формату «CD-R», обсяг пам`яті 80 min/700 MB, на якому міститься відеозапис із камери відеоспостереження, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на якій відображено як ОСОБА_6 здійснив крадіжку велосипеду марки «Ардіс» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1