Справа № 464/5673/21
пр.№ 1-кп/464/110/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/5673/21, внесене 29.07.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, відносно

ОСОБА_3 , 1997.03.13., уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, не працює, судимості немає, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 ;

учасниками провадження - представник потерпілого ПРАТ «Агробудмеханізація» ОСОБА_6 (подано заяви про розгляд кримінального провадження у його відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КПК України та про повне відшкодування заподіяної шкоди), -

з участю сторін провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 28 червня 2021 року о 21.10 год неподалік будинку № 58 по вул.Хоткевича у м.Львові за попередньою змовою у групі осіб із встановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в сховище, таємно викрали майно ПРАТ «Агробудмеханізація» - акумулятор марки «АКБ» потужністю 75 ампер чорного кольору із транспортного засобу марки «ГАЗ» моделі «322132» д.н.з. НОМЕР_1 жовтого кольору, що був припаркований за вказаною адресою. Так він за попередньою змовою в групі осіб із встановленою та невстановленою досудовим розслідуванням особами з метою вчинення крадіжки чужого майна 28.06.21. на транспортному засобі марки «MERSEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_2 зеленого кольору під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особою прибули неподалік будинку АДРЕСА_2 . У подальшому встановлена досудовим розслідуванням особа та він, будучи об`єднаними спільним умислом на викрадення чужого майна з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в той час, як остання залишилась очікувати в транспортному засобі «MERSEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_3 , відкрили капот шляхом ривка, проникли у транспортний засіб «ГАЗ», звідки таємно викрали майно ПРАТ «Агробудмеханізація» - акумулятор марки «АКБ» потужністю 75 ампер чорного кольору. Після чого встановлена досудовим розслідуванням особа помістила в багажне відділення транспортного засобу «MERСEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_2 зеленого кольору, яким керувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, та покинули місце події. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 із встановленою та невстановленою досудовим розслідуванням особами заподіяли ПРАТ «Агробудмеханізація» матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначив, що за місцем проживання мешкає з матір`ю, сестрою та бабцею; ніколи в житті офіційно не працював, займався підробітками. 28.06.21. разом із знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на транспортному засобі «Мерседес-Бенц» зеленого кольору останнього, прибули для вчинення крадіжки з автомобіля «ГАЗ», що був припаркований неподалік будинку № 58 по вул.Хоткевича в м.Львові. Для нього це було вперше, для ОСОБА_7 ні. Водій залишився в авто, а він з ОСОБА_7 підійшли до автмобіля «ГАЗ», рванули капот останнього, внаслідок чого той відкрився, і звідти викрали акумулятор: він тримав кришку капоту, а ОСОБА_7 знімав акумулятор. Потім ОСОБА_7 поклав викрадене до багажнику автомобіля «Мерседес-Бенц». Після цього вони продали викрадене на ринку за 300-400 грн. Запевняє, що це було вперше і востаннє, більше ніколи не вчинить протиправного, відшкодував добровліьно заподіяну шкоду, активно сприяв розкриттю злочину і щиро каїться. Тому просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого ПРАТ «Агробудмеханізація» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КПК України та повним відшкодуванням заподіяної шкоди, у зв`язку з чим претензій до обвинуваченням немає.

З огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються з урахуванням поданих заяв, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, дав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 вчиненні вказаного злочину повністю доведена, а тому повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.
Відтак, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, т.я. він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у сховище.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання визначені ст.65 КК України.

Даною нормою закону визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Учинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, доведення якого встановлено судом, карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Таким чином при призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином проти власності, дані про особу винного, який судимості немає, під наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; виключно позитивну характеристику за місцем проживання; пом`якшуючі вину обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування завданого збитку, що знайшли своє підтвердження під час судового провадження; відсутність, як зазначено органом досудового розслідування в обвинувальному акті, обтяжуючих вину обставин; відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим заподіяної шкоди, та приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою результати оцінки показали середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

За сукупності вище наведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому безальтернативне покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зважаючи на зміст і обсяг викраденого . Саме такі вид та розмір покарання є необхідними і достатніми для виправлення засудженого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності, суд не знаходить, так як усе вищеописане слугує підставою для призначення покарання у мінімальних межах санкції статті.

Разом з тим, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням ч.1 ст.75 КК України у відповідній редакції.

Обвинуваченим, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік та міцні соціальні зв`язки, після вчинення злочину добровільно повністю відшкодована потерпілому заподіяна шкода, такий активно сприяв розкриттю злочину, висловив жаль з приводу скоєного і осуд своєї поведінки із запевнянням про невчинення на майбутнє кримінального правопорушення. На думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Наведене у своїй сукупності безумовно свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку. Тому обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, вибір заходу примусу та порядок його узгоджується із позицією сторони обвинувачення, висловленої у судових дебатах.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відповідно до постанов слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області від 12 та 16 липня 2021 року - 2 компакт-диски, що залишені при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при такому.

Підстави для обрання запобіжного заходу, з урахуванням відсутності клопотань сторони обвинувачення та призначеного покарання, відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_9