Справа № 736/441/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/392/22
Категорія - ч.2 ст.389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Камка, Корюківського району, Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має двох неповнолітніх дітей, які відібрані без позбавлення батьківських прав, освіта середня, не працює, раніше судимий 19.07.2021 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин,

засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корюківського районного суду від 19.07.2021 й остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи засудженим 19.07.2021 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, умисно та систематично ухилявся без поважних причин від відбування призначеного йому покарання за наступних обставин.

Так, 07.09.2021 засудженого ОСОБА_8 поставлено на облік в Корюківському районному секторі № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області. 14.09.2021 його ознайомлено під особистий підпис з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання. Згідно направлення № 1585 від 14.09.2021, виданого Корюківським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_8 повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 15.09.2021 на території КП «Добробуд» Холминської селищної ради Корюківського району. У вересні 2021 року, згідно табелю виходу на роботу, ОСОБА_10 відпрацював 32 години покарання у виді громадських робіт, які передбачались графіком. У жовтні 2021 року ОСОБА_11 відпрацював 4 години покарання у виді громадських робіт, оскільки з 04.10.2021 по 13.10.2021 робота останньому не надавалась, а з 15.10.2021 по 01.11.2021 він перебував на лікуванні. Поряд з цим, у листопаді 2021 року, ОСОБА_10 систематично, без поважних причин, не вийшов до КП «Добробуд» Холминської селищної ради Корюківського району для відбування покарання у виді громадських робіт 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29 та 30.11.2021. Загалом, у листопаді 2021 року не відпрацьовані 88 годин. У грудні 2021 року ОСОБА_11 систематично, без поважних причин, не вийшов до КП «Добробуд» Холминської селищної ради Корюківського району для відбування покарання у виді громадських робіт 04, 05, 06, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27 та 28.12.2021. Загалом, у грудні 2021 року не відпрацьовано 72 години.

Начальником Корюківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_12 . 15.12.2021 із ОСОБА_8 проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч.2 ст.389 КК України. У січні 2022 року ОСОБА_11 систематично, без поважних причин, не вийшов до КП «Добробуд» Холминської селищної ради Корюківського району для відбування покарання у виді громадських робіт 04, 05, 06, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20,21,24, 25,26, 27, 28 та 31.01.2022. Загалом, у січні 2022 року не відпрацьовано 76 годин.

Загалом, із передбачених графіками за вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року та січень 2022 року годин відбування покарання у виді громадських робіт засуджений ОСОБА_10 відбув лише 36 годин. Невідбута без поважних причин частина покарання складає 164 годин, чим згідно вимог ч.3 ст.40 КВК України, засуджений ОСОБА_10 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, просив змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді громадських робіт на строк 150 годин. На підставі ст.71, ст.72 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корюківського районного суду від 19.07.2021 й остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Вказав на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання його підзахисного.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді арешту, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в разі тримання в умовах ізоляції, з чим погоджується і колегія суддів.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст.69 КК України та пом`якшення призначеного йому покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, тому доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4