Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
У Х В А Л А
Іменем України
справа №133/660/22

03.06.22 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині скаргу ОСОБА_3 , потерпілого у кримінальному провадженні № 0000033 від 29.05.2020, на постанову слідчого в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття КП № 0000033 та поновити пропущений строк.

В обґрунтування скарги зазначив, що прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 29.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, та матеріали провадження скеровані до СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП для проведення подальшого досудового розслідування.

У вказаному кримінальному провадженні його було визнано потерпілим.

Старший слідчий Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 розглянув матеріали досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 0000033 від 29.05.2020, та закрив його у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, внаслідок чого виніс постанову про закриття кримінального провадження від 29.12.2020. Скаржник вважає, що старшим слідчим Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 передчасно винесена постанова про закриття провадження, з порушенням норм матеріального і процесуального права, а самим слідчим не проведене всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2022 вказану скаргу призначено до судового розгляду.

В судове засідання 03.06.2022 ОСОБА_3 не з`явився; 28.04.2022 надав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати скаргу у його відсутність та задоволити її в повному обсязі.

В судове засідання слідчий не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду скарги, про що свідчить розписка про отримання повістки про виклик до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом також витребовувались матеріали кримінального провадження, однак вони суду надані не були. Згідно листа № 3444/219 від 28.04.2022, відділ поліції повідомив, що надати такі матеріали не вбачається за можливе, оскільки вони перебувають на вивченні в слідчому управлінні ГУНП у Вінницькій області.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідну постанову, перевіряє не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Слідчим суддею, встановлено, що ОСОБА_5 за № 2899/219 від 08.04.2022 СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області направлено копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000033 від 29.05.2020, та повідомлено, що вказане провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2020, слідчий ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 29.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, встановив, що 27.03.2020 державний реєстратор Козятинської районної державної адміністрації всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», без законних підстав здійснив реєстраційні дії № 33000414 і № 4000414, внаслідок яких до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено недостовірні дані щодо складу засновників, розміру статутного капіталу, керівника, складу підписантів фермерського господарства «Ланецького» (). За вказаним фактом прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке 29.05.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України та матеріали провадження скеровані до СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП для проведення подальшого досудового розслідування.

Під час розслідування вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повідомив таке.

ОСОБА_3 до 13.12.2019 перебував на посаді голови фермерського господарства «Ланецького», засновником якого був він та його брат. Між фермерським господарством «Ланецького», його засновниками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з однієї сторони та громадянином ОСОБА_6 та його представником ОСОБА_7 з іншої сторони велись цивільні і господарські спори щодо визначення права власності на майно вказаного фермерського господарства за гр. ОСОБА_8 чи засновниками ФГ «Ланецького». 27.03.2020 державний реєстратор Козятинської РДА Вінницької області ОСОБА_9 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчинила реєстраційні дії № 33000414 та № 4000414. Відповідно до відомостей ЄДР, державному реєстратору ОСОБА_9 було подано заяву про внесення змін до відомостей про господарство, де серед переліку змін зазначено зміну відомостей про підписанта. Однак, рішення Зборів засновників Господарства від 25.03.2020 № 25032020 не містить рішення про зміну відомостей про підписанта. Державний реєстратор ОСОБА_9 повинна була зупинити розгляд поданих їй документів з підстав, що визначені п. З ч. 1 ст. 27 Закону. Оскільки оскаржувані реєстраційні дії були проведені за наявності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації, враховуючи відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги, визначених ч. 8 ст. 34 Закону, оскаржувані реєстраційні дії піддягають скасуванню. Таким чином, реєстраційні дії №№ 3000414 та 4000414 містять очевидні порушення закону. Зазначені дії ОСОБА_9 призвели до завдання йому моральної та майнової шкоди, розмір якої на теперішній час встановлюється.

Опитана з даного приводу державний реєстратор Козятинської районної державної адміністрації повідомила, що вчиненні нею дії з приводу проведення реєстраційних дій у даному випадку відповідали вимогам чинного законодавства.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 адміністративний позов державного реєстратора Козятинської РДА задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1402/5 від 13.04.2020.

Не погодившись з вказаним рішенням Вінницького окружного адміністративного суду, Міністерство юстиції України та ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, апеляційні скарги Мінюсту та ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 залишено без змін.

29.12.2020 старшим слідчим СВ Козятинського ВП Калиніського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 29.05.2020, у зв`язку з відсутністю в діях державного реєстратора Козятинської РДА ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи, копія зазначеної постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2020, направлена скаржнику ОСОБА_5 ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з супровідним листом від 08.04.2022, про що також свідчить копія конверту, на якому стоїть штамп 14.04.2020.

В пункті 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

В пункті 6 Постанови Верховного Суду України від 01.10.2015р., прийнятій під час розгляду кримінальної справи № 5-103кс15 звернуто увагу на те, що процедура перегляду слідчим суддею рішень слідчого встановлює чітко визначені правила і строки, визначає послідовність їх застосування на практиці. Звідси випливає, що особа може захистити свої законні інтереси як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

В пунктах 8, 11-17 цієї постанови міститься висновок про те, що чинні норми КПК України стосовно права на оскарження рішень слідчого, а так само рішень слідчого судді, забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Судом встановлено, що до суду зі скаргою ОСОБА_3 звернувся 25.04.2022, що підтверджується штампом на конверті, у якому скарга була направлена до суду. Надана скаржником копія конверту, який направлено було ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 14.04.2022, та вихідний номер про направлення постанови про закриття кримінального провадження № 2899/219 від 08.04.2022 свідчать про те, що скаржник не був повідомлений вчасно щодо закриття кримінального провадження у строки передбачені КПК України.

Разом з тим, скарга була здана до поштового відділення 25.04.2022 (понеділок), тобто через 10 днів з моменту її направлення скаржникові, що вказує на дотримання троку подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження. А тому слідчий суддя вважає, що строк поновленню не підлягає, оскільки він пропущений не був.

Згідно положень ст. 91 ч. 1 п. 4 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 93 ч. 2 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже, Закон наділяє слідчого комплексом повноважень, реалізуючи які він має можливість проводити розслідування повно, всебічно, об`єктивно, ефективно. При цьому слідчий є самостійним суб`єктом, який самостійно визначає обсяг дій, які мають бути вчинені на з`ясування обставин правопорушення, оцінює сукупність зібраних доказів на предмет їх достатності для висновку щодо того, чи дійсно було скоєно кримінальне правопорушення. Дії слідчого щодо розслідування злочину, як це визначено законом, мають бути проведені у такому обсязі, та отримано такий об`єм інформації щодо обставин кримінального правопорушення, які безсумнівно підтверджують висновок щодо його вчинення або відсутності його події та складу.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, старшим слідчим СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 29.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях державного реєстратора Козятинської РДА ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов такого висновку на підставі пояснень, які потерпілий надав особисто під час допиту, допиту державного реєстратора ОСОБА_9 , та аналізу рішення суду в адміністративній справі.

Однак, на думку слідчого судді, вказані дії слідчого, та відповідно, отримана ним інформація не є достатнім для прийняття висновку, що склад кримінального правопорушення відсутній. Так, слідчим не вчинено повний комплекс слідчих дій, повноваження на здійснення яких йому надається Кримінальним процесуальним кодексом, з метою розкриття кримінальних правопорушень, не у повній мірі досліджено обставини імовірного кримінального правопорушення. Постанова про закриття кримінального провадження не містить належного обгрунтування щодо наявності підстав для його закриття; не зазначено, які саме факти вказують на те, що склад кримінального правопорушення відсутній.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2ст. 91 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вчинено достатнього комплеску слідчих дій на з`ясування обставин, викладених у заяві про вчинення злочину, що подана ОСОБА_3 , не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, за відсутності повного та всебічного його розслідування. Так, мали місце лише такі слідчі дії, як допит в якості потерпілого ОСОБА_3 та опитана з даного приводу державний реєстратор Козятинської РДА ОСОБА_9 .

Отже, досудове розслідування кримінального провадження № 0000033 від 29.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України було проведено однобічно та поверхово, слідчий не вжив усіх заходів для встановлення істини у імовірно вчиненому кримінальному правопорушенні, а обмежився лише аналізом тих подій, про які йшлося у заяві заявника, його поясненнях, поясненнях ОСОБА_9 та рішенні суду в адміністративній справі, та дійшов висновку про закриття кримінального провадження не на підставі доказів, що на це вказують, а на підставі умовиводів, які не підкріплені жодними доказами.

В зв`язку з тим, що постанова старшого слідчого СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 29.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено неповно та невсесторонньо, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного 29.05.2020 до ЄРДР за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 03.06.2022