ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/179/22 Справа № 711/2330/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, подану захисником ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання (скарги) адвоката ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення з під варти,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги щодо негайного звільнення з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Випадки, про які йдеться мова у вказаній вище нормі кримінального процесуального закону, безпосередньо передбачені ч. 1 і ч. 2 ст. 309 КПК, яка у свою чергу встановлює вичерпний перелік ухвал слідчих суддів, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал слідчих суддів до апеляційного суду, постановлених ними у порядку ст. 206 КПК за результатами розгляду скарг на незаконне тримання під вартою, чинним кримінальним процесуальним законодавством України, в тому числі і ст. 309 КПК, не передбачено.

Водночас, саме таку правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 року (справа № 766/22242/17), яка у своєму висновку щодо застосування норм права вказала: «Оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, в переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження».

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання (скарги) на незаконне тримання під вартою в порядку ст.206 КПК постановлена в межах повноважень, наданих КПК слідчому судді, оскільки ст. 206 цього Кодексу передбачає можливість розгляду таких скарг слідчим суддею.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів (п. 25 Рішення у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 січня1970 року та п. 65 Рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Конституційний Суд України у Рішенні від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Згідно зі статтею 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому Кодексом; гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Водночас забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачене п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, стосується гарантованого права на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті. Зазначений конституційний припис надає законодавцю певну свободу розсуду: або передбачити можливість апеляційного оскарження будь-якого рішення, що його ухвалює суд у процесі розгляду справи, але не вирішує її по суті, або встановити обмеження чи заборону на оскарження в апеляційному порядку окремих процесуальних судових рішень, якими справа не вирішується по суті (Рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2020 року № 5-р/2020).
За таких обставин наявність визначених у кримінальному процесуальному законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону, суддя-доповідач приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2022 року за клопотанням (скаргою) захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання затримання незаконним, поданої в порядку ст. 206 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, у зв`язку з чим необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , а скаргу надіслати особі яка її подала.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 392, 398, 399, 422 КПК України, суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2020 року.
Копію ухвали направити апелянту разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1