Справа №484/2019/22
Провадження №1-кп/484/285/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000364 від 13.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської обл., українця, який має освіту 9 класів, не працюючого, розлученого, має на утриманні 1 дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 червня 2022 року близько 22 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прийшли на побережжя річки Синюха по вул. Автодорівській в м. Первомайську Миколаївської області, де присівши за столик, стали вживати горілку.

Через деякий час, ОСОБА_5 відійшов неподалік та заснув, залишивши рюкзак з речами на столі, за яким відпочивали, та велосипед «Formula Blaze», чорного кольору, а ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив вчинити крадіжку вказаних речей, що належать ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 переслідуючи корисний мотив, з метою незаконного заволодіння чужим майном таємно викрав велосипед марки «Formula Blaze», чорного кольору вартістю 5586 грн, який був розміщений біля столу та рюкзак, який лежав на столі, в середині якого знаходився мобільний телефон марки ««Fly Модель:IQ 4413 Quad», вартістю 500 грн із сім карткою мобільного оператора «Водафон» з № НОМЕР_1 , вартістю 100 грн та гаманець з грошовими коштами в сумі 400 грн та з викраденими речами з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на загальну суму 6586 грн.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Указом Президента України від 17.05.2022 за №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини, тобто дата, час, місце, спосіб скоєного ним кримінального правопорушення, викладені правильно. Матеріальну шкоду відшкодував повністю, шляхом повернення викраденого потерпілому. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі та вказав, що матеріальні збитки йому відшкодовані, тому цивільний позов заявляти не бажає. Просив призначити обвинуваченому покарання несуворе.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, розлучений, має на утриманні дитину, не працює, характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

За таких обставин встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, в скоєному щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду потерпілому, характеризується позитивно, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання і наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, думку потерпілого, який просив призначити покарання не суворе, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбуття останнім покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчої експертизи від 24.06.2022 в розмірі 200 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України , суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: велосипед марки «Formula Blaze», мобільний телефон марки ««Fly Модель:IQ 4413 Quad», які згідно розписок передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1576/22 від 24.06.2022 в розмірі 200 (двісті) грн.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1