КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Державною установою «Київський слідчий ізолятор», матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року, зокрема, ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 31 березня 2022 року включно.

Таке рішення суд мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, і тому з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням високого ступеня суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, суд визнав необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою,просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ______________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1966/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 і змінити стосовно останнього запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прокурором клопотання про продовження дії строку запобіжного заходу вручено стороні захисту та обвинуваченому перед судовим засіданням, тобто не за три години до початку розгляду клопотання, як цього вимагає чинний КПК України. Крім того, прокурором не надано жодного доказу до клопотання, а тому обставини, на які він посилається у клопотанні, є не доведеними.
При цьому сторона захисту вважає, що повідомлені ОСОБА_7 підозри за ч. 3 ст. 146, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України є необґрунтованими, а викладені в них обставини є суперечливими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Наголошує на тому, що обвинувачений ОСОБА_7 незаконно перебуває під вартою, оскільки ним не вчинялось жодного злочину, а обвинувачений ОСОБА_9 надав суду неправдиві свідчення та під час проведення його допиту, на уточнені питання сторони захисту інших обвинувачених, відмовився від надання показань. При цьому у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б підтверджували показання ОСОБА_9 , надані стосовно ОСОБА_7 .
Таким чином, вважає, що під час судового засідання не надано жодних доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів. Інші обвинувачені у даному кримінальному провадженні, аналогічно спростовують доводи сторони обвинувачення та підтверджують факт непричетності ОСОБА_7 до даних злочинів, тому обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а задля його застосування на підтвердження існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених та вчинити інше кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не надано жодного доказу і всі вони мають характер припущення, а обґрунтування їх існування лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення є неправомірним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції, а доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими.
Як убачається з матеріалів з провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , Обухівським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000515 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, і тому з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням високого ступеня суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, визнав необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і неможливість застосування до ОСОБА_7 жодного з більш м`яких запобіжних заходів, є безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Враховуючи характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також, приймаючи до уваги всі наявні у матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, та, з огляду на всі ці обставини, існування обґрунтованих ризиків, що обвинуваченийможе переховуватися від суду, впливати на свідків і інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається захисник ОСОБА_13 , а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Також слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а тому доводи захисника ОСОБА_6 в частині недоведеності винуватості ОСОБА_7 за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України - не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді цілодобового домашнього арешту, що є змістом апеляційної вимоги захисника, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.
За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року є законною та обґрунтованою, а отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року, якою, зокрема, ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 31 березня 2022 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3