В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2022 р. Справа № 596/248/22

Провадження № 1-кп/596/60/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000012, внесене в ЄРДР від 09 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 22.03.2022 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до громадських робіт на строк 160 годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 24.02.2015 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 20.06.2017 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України остаточно до відбування призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 12.09.2017 року ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 9 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
07 лютого 2022 року, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_4 спільно з своїм братом обвинуваченим ОСОБА_5 , який являється раніше судимою особою за вчинення умисного корисливого злочину, в якої у законному порядку судимість не знята і не погашена, перебуваючи за місцем їхнього спільного проживання, вступили між собою в злочинну змову та вирішили вчинити крадіжку свинини із малогабаритного фургону свого сусіда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , якому вони цього ж дня допомагали по домогосподарстві. З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості разом увійшли через незачинені ворота на подвір`я сусіда, де на той час перебував припаркований малогабаритний фургон. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, 07.02.2022 приблизно о 20.20 год. ОСОБА_5 відчинив середні двері малогабаритного фургону марки «CITROEN Jamper» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору і проник в середину. В цей час ОСОБА_4 діючи згідно попередньої домовленості та з єдиним умислом переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, підійшовши в притул до відчинених дверей фургону і умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу спільно із ОСОБА_5 викрали з фургону м`ясну сировину свині, яку помістили у поліетиленові пакети. Після чого спільно викрадену свинину, а саме: м`ясо передньої лопатки вагою 8 кг., вартістю 960 грн., голову вагою 8,1 кг., вартістю 186,3 грн., легені вагою 0,9 кг., вартістю 19,8 грн., серце вагою 0,9 кг., вартістю 45 грн., печінку вагою 1,9 кг., вартістю 60,8 грн., внутрішнє сало вагою 2,1 кг., вартістю 39,9 гривень в подальшому заховали за місцем свого проживання та розпоряджались на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1311 гривень 80 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази, а також допитувати свідків в кримінальному провадженні. Суду пояснив, що дійсно 07.02.2022 року він разом із своїм братом ОСОБА_5 перебували за місцем свого проживання та у вечірній час того ж дня, в них виник злочинний умисел на вчинення крадіжки у свого сусіда ОСОБА_6 , якому того дня вони допомагали по домогосподарству. Після чого, він разом із своїм братом ОСОБА_5 того ж дня вечером пішли до домогосподарства ОСОБА_6 . Через ворота зайшли на подвір`я, де стояв автомобіль. ОСОБА_5 відчинив двері автомобіля і вони взяли сировину свині в поліетиленові пакети, які були в автомобілі та покинули місце вчинення злочину. Щиро кається та просить суворо його не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази, а також допитувати свідків в кримінальному провадженні. Суду пояснив, що 07.02.2022 року він разом із своїм братом ОСОБА_4 перебували за місцем свого проживання та у вечірній час того ж дня, в них виник злочинний умисел на вчинення крадіжки свинини у свого сусіда ОСОБА_6 . Після чого, вони з братом ОСОБА_4 пішли на подвір`я домогосподарства ОСОБА_6 і з машини викрали сировину свині та покинули місце вчинення злочину і пішли додому. Щиро кається у вчиненому та просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає, так як останні шкоду відкодували в повному обсязі, просить суд їх суворо не карати.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинувачених у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинувачених та дослідженням характеризуючих особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріалів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 на підставі належних, достатніх даних (доказів) у справі, дії якого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 на підставі належних, достатніх даних (доказів) у справі, дії якого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради не перебуває.

Згідно вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.03.2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та думку потерпілого, який претензій не має, завдану шкоду йому відшкодовано та просить обвинувачених суворо не карати.

Суд не визнає обтяжуючою обставину вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, оскільки відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи наведене та те, що обставини, які б обтяжують покарання відсутні, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.

Беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено до постановлення Гусятинським районним судом Тернопільської області вироку від 22 березня 2022 року, суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2022 року більш суворим, призначеним за даним вироком і остаточно призначити покарання у виді обмеження волі.

Також суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку, на ОСОБА_4 слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та думку потерпілого, який претензій не має та просить обвинувачених суворо не карати, що завдану шкоду йому відшкодовано та обтяжуючу відповідальність обставину-вчинення злочину повторно.

Суд не визнає обтяжуючою обставиною вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, оскільки відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради не перебуває.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку, на ОСОБА_5 слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувалися.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2022 року більш суворим, призначеним за даним вироком і остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2022 року.

Речові докази після вступу вироку в законну силу: свинину- голова вагою 8,1 кг., легені - 0,9 кг., серце - 0,9 кг., печінка - 1,9 кг., внутрішнє сало - 2,1 кг., що перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 повернути останньому;

- диск марки «Verbatim» DVD-R 4,7GB 16Х 120 min., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження за № 0000012 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1