Номер провадження: 11-сс/813/1253/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коломієць Н. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Коломієць Н.О.

суддів Калініченка І.С., Красновського І.В.

з участю секретаря Узун Н.Д.

прокурора Процюка А.О.

захисника Клименка А.А.

підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Процюка А.О. на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Сухінінної І.М., погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси А.О.Процюком, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Овідіопольського району, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29.10.2022 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язки:

?не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня;

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

?не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

?утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками по справі.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, а клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставно відхилено. Слідчим суддею не прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що породжує ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, крім того слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги ризики: повторного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_1 ніде не працює, постійного джерела доходів не має; незаконно впливу на потерпілу та свідків та перешкоджання кримінальному провадженню; а також той факт, що злочин вчинено у період військового стану. З урахуванням наведеного, вважає, що обрання відносно ОСОБА_1 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триванням під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав; захисника та підозрюваного, які, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_1 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.

Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, слідчим суддею взято до уваги, СВ відділу поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000726 від 24.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в умовах воєнного стану, 17.08.2022 року близько 22 годин 55 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи біля ресторану «McDonald`s», який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 116-А, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_2 , та шляхом ривку відкрито викрав з її правої руки мобільний телефон марки «ZTE Blade A71» вартістю 3799 гривень, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

29.08.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_1 обґрунтовано зазначив, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею також було враховано що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення на строк до 10 років, однак дійшов висновку про відсутність ризику переховування від суду, зважаючи на те, він визнає вину повністю, щиро кається, має на утриманні матір похилого віку, яка є інвалідом.

Слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти іншим ризикам, наведеним клопотанні слідчого можливо без застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Колегія погоджується з висновком слідчого судді щодо того, що ні в клопотанні, ані в судовому засіданні не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_1 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню, жодним доказом не доведені, отже є голослівними.

З матеріалів справи вбачається, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваній повністю визнає свою вину, що нівелює ризик його незаконного впливу на учасників процесу, крім того ухвалю слідчого судді на нього покладено обв`язок утриматись від спілкування з потерпілою та свідками, порушення якого може спричинити ініціювання обрання більш суворого запобіжного заходу.

Ризику продовження злочинної діяльності можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що передбачає контроль за поведінкою підозрюваного з боку органів поліції.

ОСОБА_1 раніше не судимий, тому на переконання колегії суддів, ризик продовження ним злочинної діяльності в період перебування під домашнім арештом, є мінімальним.

Крім того, колегією суддів встановлено, що з часу обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту 29.08.2022 року та станом на час апеляційного перегляду, останній належно виконує покладені на нього обв`язки та не порушує умови обраного запобіжного заходу.

Доводи апелента про вчинення злочину в умовах воєнного стану, що підвищує його суспільну небезпеку не можуть бути прийняті до уваги як самостійна підстава для обрання виняткового запобіжного заходу, оскільки на даному етапі вина ОСОБА_1 не доведена та питання щодо суспільно небезпеки вчиненого злочину та покарання за цей злочин, в разі доведення його винуватості, буде вирішуватись на іншій стадії кримінального провадження.

Крім того, вимога прокурора про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави суперечить положенням ч.3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Сухінінної І.М., погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси А.О.Процюком, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , підозрюваного в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29.10.2022 року включно з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Н.О.Коломієць І.С.Калініченко І.В.Красновський