465/5380/18
1-кп/465/275/22
У Х В А Л А
судового засідання

13.10.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
захисники: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження № 0002117 від 14.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід.
Розглянувши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку обвинуваченого його захисника, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень про застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у своїх рішеннях повинен також застосовувати практику Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 має наявне постійне місце проживання, беручи до уваги його вік, працездатність, стан здоров`я, та те, що останній зобов`язується за першою вимогою з`являтися до суду, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як не відпали ризики щодо можливості ухилення обвинуваченого від явки до суду.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 331, 376 КПК України, суд,-
ухвалив:
Продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді цілодобового домашнього арешту не полишаючи своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк дії цієї ухвали, тобто до 11 грудня 2022 року включно, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не виїжджати за межі місця реєстрації та мешкання без дозволу суду.
- повідомляти суд про зміну місця проживання.;
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу суду може бути оскаржено протягом семи днів з моменту її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1