Справа № 344/8412/22
Провадження № 1-кс/344/3231/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000183 від 21.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 17 червня 2022 року, близько 10 год ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом учинення вимагання грошових коштів, прибув у двір житлового будинку АДРЕСА_1 , де став очікувати потерпілого ОСОБА_6 . Перебуваючи в дворі вище вказаного житлового будинку ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_6 , де діючи умисно, в умовах воєнного стану, під приводом повернення неіснуючого боргу, із погрозою та застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, наніс удар рукою ОСОБА_6 в область грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодженням у вигляді забою передньої черевної стінки, пред`явивши вимогу передати йому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які відповідно до курсу НБУ становлять 292 549 грн.

Слідчий зазначає, що 20 червня 2022 року, близько 06 год 20 хв ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочину наміру до кінця, шляхом погрози потерпілому пошкодженням та знищення належного йому майна вразі невиконання висунутих ним вимог про передачу грошових коштів, діючи умисно, поставив скляну пляшку із невідомою речовиною на автомобіль ОСОБА_6 марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , що було сприйняте потерпілим як реальну погрозу пошкодження та знищення належного йому майна. Надалі, 05 липня 2022 року, близько 15 год ОСОБА_5 перебуваючи на літній терасі готелю «Надія», що по вул. Незалежності, 40 в м. Івано-Франківськ, зустрівся з ОСОБА_6 , де з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, продовжив вимагати у нього грошові кошти назвавши іншу суму, а саме 3252 Євро які відповідно до курсу НБУ становлять 99 451 грн 37 коп та 4950 доларів США які відповідно до курсу НБУ становлять 144 811 грн 75 коп.

14 липня 2022 року, близько 14 год 15 хв потерпілий ОСОБА_6 , сприймаючи зазначені погрози реальними, усвідомлюючи, що у випадку ігнорування висунутих йому вимог щодо передачі грошових коштів, небезпека продовження застосування насильства щодо нього, а також пошкодження та знищення належного йому майна може стати дійсною, перебуваючи на літній терасі готелю «Надія», що по вул. Незалежності, 40 в м. Івано-Франківську, передав ОСОБА_5 частину грошових коштів у сумі 500 Євро, які відповідно до курсу НБУ становлять 14724 грн 70 коп.

14 липня 2022 року, о 14 год 19 хв. по вул. Незалежності, 40 в м. Івано-Франківськ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна, що перебуває в його віданні (вимаганні), поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненому в умовах воєнного стану.

Матеріалами клопотання зазначається, що 14 липня 2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_4 , у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом впізнання по фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_6 , протоколом огляду речей за участю потерпілого ОСОБА_6 , протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і які на даний час існують, не зменшились і не відпали, однак стороною обвинувачення не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що під час розгляду даного клопотання по суті встановлено обставини, котрі дають підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, і які не виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Так обставинами, які слідчий суддя бере до уваги при вирішенні цього клопотання і які дозволяють констатувати про можливість обрання запобіжного заходу, без тимчасової ізоляції від суспільства в установі виконання покарань є наявність боргової розписки і можливі цивільно-правові відносини, неналежне дотримання яких сторонами і призвело в подальшому до конфлікту, який і спричинив кримінально-каранне переслідування підозрюваного.

Щодо насильства спричиненого потерпілому, то слідчий суддя вказує, про те, що сторона захисту не заперечуючи факт нанесення одного удару потерпілому зазначає, що підозрюваний все ж кається про вчинене, і хоч не погоджується із первинною кваліфікацією, проте співпрацює зі слідством для встановлення об`єктивної істини, інших же відомостей про те, що завдані потерпілому тілесні ушкодження мають якийсь ступінь тяжкості і спричинили наслідки для здоров`я потерпілого слідчому судді на момент розгляду клопотання не представлено.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про те клопоче сторона захисту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, і на даному етапі досудового розслідування цілодобовий домашній арешт на думку слідчого судді зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи навчання;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

На переконання слідчого судді такий запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обрання інших запобіжних заходів є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке теж, з огляду на фактичні обставини цього провадження, не зможе запобігти наявним ризикам.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, і такий запобіжний захід , як застава буде завідомо непомірним для нього.

В той же час слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку є неприйнятним, а тому враховуючи вік підозрюваного, обставини вчинення інкримінованого злочину слідчий суддя, вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування можливо і без тимчасової його ізоляції від суспільства.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.

Отож враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий стан та міцність соціальних зв`язків, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення і з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слідічий суддя вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Такий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде надмірним тягарем для нього.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 15 вересня 2022 року, але в межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи навчання;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 15 вересня 2022 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2022 року

Слідчий суддя ОСОБА_1