ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/275/22 Справа № 211/466/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000061 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, вища освіта, не працює, розлучений, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від від 21 січня 2022 року, було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2022 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 8 років.
Слідчий суддя, вважав, що слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, його поведінку та сприяння досудовому слідству, слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків на підозрюваного, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, в повній мірі може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, що підтверджується сукупністю неспростовних доказів, зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104- 22/2153-НЗПРАП від 20.01.2022 року, та іншими матеріалами кримінального провадження.
20.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні останнім вищезазначеного кримінального правопорушення з дотриманням усіх вимог положень ст.ст. 276, 277, 278 КПК України.
Вказує, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу.
Зазначає, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, ніде офіційно не працює, не навчається, не перебуває на обліку по безробіттю, має низькі соціальні зв`язки.
Крім того, перебуваючи на свободі продовжує вчиняти нові корисливі злочини. Так, відносно ОСОБА_7 на розгляді у Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України з жовтня 2019 року. Проте, залишаючись на волі, останній з метою незаконного збагачення 19.01.2022 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі психотропні речовини з метою збуту на території Довгинцівського району м. Кривого Дніпропетровської області, у зв`язку з чим останньому повідомлено про підозру 20.01.2022, що свідчить проте, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив новий умисний злочин, що є підтвердженням того, що ОСОБА_7 належних висновків у своєму ставленні до вчинення злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України не зробив, схильний до вчинення нових злочинів, та відносно якого вбачається необхідність в ізоляції від суспільства.
Вважав, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.
Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 19.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 з невстановленого часу до 15 години 44 хвилин 19 січня 2022 року при невстановлених обставинах у невстановлений слідством час незаконно придбав та незаконно зберігав при собі психотропну речовину, в кількості - 120 фрагментів пластикових трубочок з метамфітаміном. 19 січня 2022 року в період часу з 14 години до 15-44 години ОСОБА_7 перебував біля будинку 66 по вулиці Соборності м. Кривого Рогу, де був зупинений працівниками патрульної поліції, які в подальшому викликали слідчо- оперативну групу ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході огляду місця події, всередині рюкзака, який мав при собі ОСОБА_7 було виявлено та вилучено вищевказані 120 фрагментів пластикових трубочок, запаяних з обох боків, аналогічні між собою за зовнішніми ознаками із кристалічною речовиною в середині. Згідно висновку експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 20.01.2022 №СЕ-19/104-22/2153-НЗПРАП, надана на експертизу речовина, масою 0,0555 г вилучена у ОСОБА_7 містять психотропну речовину метамфітаміну масою 0,0362 г, обіг якої обмежено, яку останній незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Умисні дії ОСОБА_7 , виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту психотропних речовин, кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.
20.01.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.
Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , особи останнього, який має постійне місце проживання, характер вчинення кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.
Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4