Справа № 463/9189/21
провадження 1-кс/462/582/22
У Х В А Л А

23 березня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 11 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 11 червня 2021 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 23 березня 2022 року дану справу розподілено слідчому судді ОСОБА_3 .

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у розгляді даної скарги.

В обґрунтування своєї заяви слідчий суддя зазначив, що скаржник ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин від 11 червня 2021 року, вчинений, на думку заявника, суддею Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 , яка є його колегою по роботі і з якою він перебуває у товариських відносинах, а тому він з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності, об`єктивності та неупередженості слідчого судді під час розгляду вищевказаної скарги, заявляє самовідвід.

З урахуванням положень ст. 81 КПК України визнано можливим проводити розгляд заяви про самовідвід за відсутності слідчого судді ОСОБА_3 , яким заявлено самовідвід та відсутністю скаржника.
Суд дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, дійшов наступного висновку.
Згідно зі ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики; виявляти повагу до учасників процесу тощо. Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні при наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.
Згідно ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини коже право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Разом із тим, згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Як зазначено у п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматись як впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості, або впливу, але він повинен бути від цього вільним і в очах розумного спостерігача. Інакше незалежної судової влади буде підірвано.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 справі «Білуха проти України та інші) важливим питанням є довіра у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.
На підставі вказаного, суд вважає, що розгляд скарги ОСОБА_4 слідчим суддею ОСОБА_3 призведе до порушення ст. 75 КПК України, оскільки предметом скарги ОСОБА_4 є вчинення, на думку скаржника, суддею Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, з якою слідчий суддя ОСОБА_3 перебуває у товариських відносинах та є його колегою по роботі, а тому з метою виключення будь-яких сумнівів скаржника щодо необ`єктивності та упередженості слідчого судді ОСОБА_3 , подану заяву слідчого судді слід задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 75,80-82, КПК України, -

постановив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід по розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про злочин від 11 червня 2021 року задовольнити.

Передати справу для повторного розподілу між суддями Залізничного районного суду м.Львова в порядку ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.