Єдиний унікальний номер справи 185/6506/20
Провадження № 1-кп/185/198/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в період воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Павлограді кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 0002299 від 28 листопада 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенськ Дніпропетровської області, українця, громадянина Білорусії, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 23.11.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком два місяці, без місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.187 КК України,

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2020 року приблизно об 11.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де біля одного з під`їздів будинку побачив процесію поховання раніше не знайомого померлого ОСОБА_11 . Приєднавшись до вказаної процесії, обвинувачений ОСОБА_5 разом з родичами та близькими померлого ОСОБА_11 попрямував на місце захоронення останнього: на кладовище, яке розташоване в с.Вербки Павлоградського р-ну Дніпропетровської області. Перебуваючи на вказаному кладовищі, обвинувачений ОСОБА_5 приблизно о 12.30 годині помітив, як до дружини покійного, потерпілої ОСОБА_8 підходять родичі та близькі померлого, висловлюють співчуття та передають їй в якості допомоги грошові кошти на поховання. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та подальшому незаконному збагаченні за рахунок майна, яке йому не належить, при цьому достовірно розумів, що вказане майно є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в нього відсутні. В подальшому, 24 січня 2020 року, дочекавшись захоронення ОСОБА_11 та закінчення поминального обіду, обвинувачений ОСОБА_5 разом з іншими особами, які перебували на процесії поховання, в тому числі і з потерпілою ОСОБА_8 , на автобусі поїхав до м.Павлограда Дніпропетровської області. Вийшовши з автобусу біля будинку АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 почав рухатись за останньою, яка також вийшла з ним з автобусу та провів її до будинку, де на неї вже чекали її діти. Дочекавшись, поки діти підуть з помешкання потерпілої ОСОБА_8 , 24 січня 2020 року приблизно о 14.10 годині обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, піднявся на третій поверх до квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає потерпіла ОСОБА_8 , та подзвонив у вхідні двері. Як тільки потерпіла ОСОБА_8 відкрила вхідні двері своєї квартири, обвинувачений ОСОБА_5 заштовхнув її до прихожої кімнати квартири, проник до житла потерпілої, замкнув за собою вхідні двері та з метою присікання можливого опору зі сторони потерпілої ОСОБА_8 почав погрожувати їй ножем та вимагав передати йому грошові кошти, золоті прикраси та банківські картки. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою залякування потерпілої, за допомогою принесеного з собою ножа, усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед потерпілою, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 декілька ударів ножем в область лівої щоки, підборіддя та шиї справа, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в області підборіддя з розповсюдженням на нижню щелепу зліва, що призвело до непоправного знівечення обличчя та відноситься за своїм характером до тяжких тілесних ушкоджень. Від вказаних ударів потерпіла ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на підлогу, вдарившись об стіну, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді саден та синців, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 7000 гривень, які перебували на підвіконні в кухонній кімнаті вказаної квартири, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, 24 січня 2020 року приблизно о 14.12 годині обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , спричинивши останній під час вчинення розбійного нападу тілесні ушкодження, в той момент, коли потерпіла ОСОБА_8 після спроби втекти від нападника була затримана та із застосуванням насильства, з метою присікання її дій затягнута ним у туалетну кімнату, двері до якої були підперті за допомогою швацької машини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, заволодів паспортом на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_1 , виданого Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 липня 2000 року.

Крім того, 24 січня 2020 року приблизно о 14.12 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаній квартирі, умисно, з корисливих мотивів, заволодів банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року, є офіційним документом, що належить банку та перебуває у законному володінні і користуванні потерпілої ОСОБА_8 , та, погрожуючи ножем, почав вимагати потерпілу ОСОБА_8 назвати пароль від вказаної карти. Отримавши відомості від потерпілої ОСОБА_8 щодо паролю від вказаної банківської карти, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з вказаними речами зник та розпорядився ними на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані:
- за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за епізодом розбійного нападу на потерпілу в її помешканні, спричинення останній тілесних ушкоджень та заволодіння її майном;

- за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом за епізодом заволодіння паспортом потерпілої;

- за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів за епізодом заволодіння банківською картою потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнав, від надання показань відмовився. На запитання судді з колегії суддів відповів, що до процесії поховання чоловіка потерпілої приєднався випадково, був запрошений кимось з присутніх на похованні для надання допомоги за 500 гривень. З потерпілою ОСОБА_8 ні про що не домовлявся, забрав у останньої грошові кошти, проте їх не рахував. Під час розгляду провадження допускав неодноразово порушення порядку в залі судового засідання, поводив себе зухвало, дозволяв нецензурні вислови.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік. На наступний день проходила церемонія поховання чоловіка. ОСОБА_5 до цього дня ніколи не бачила та не спілкувалась, він приєднався до церемонії, поводив себе зухвало. Вона бачила його на кладовищі, під час поминального обіду, в автобусі, тощо. Близько 14.00 години того ж дня, коли від неї пішли її діти, в двері квартири подзвонили. Вона, вважаючи, що повернулись родичі, не пересвідчившись, відкрила вхідні двері. Обвинувачений з силою штовхнув її до помешкання, вдарив по обличчю та, демонструючи ножа, погрожуючи, почав вимагати передати йому гроші, коштовності, тощо. Вона дуже злякалась та стала благати про те, аби він не вчиняв вказаних дій, вказала обвинуваченому, що на кухні знаходяться гроші, які вона отримала на похованні чоловіка. Обвинувачений пройшов до кухні та став перераховувати вказані кошти, а вона в цей час спробувала втекти з житла, проте не змогла відкрити замок на вхідних дверях. ОСОБА_5 побачив її, став бити, тягати за волосся, погрожував зарізати та наніс декілька ударів ножем по обличчю, підборіддю, шиї, порізавши сильно щоку. Вона вибігла на балкон, стала благати на допомогу. Обвинувачений заштовхнув її до туалету, закрив, підперши двері, продовжував погрожувати та вимагав передати гроші. Коли вона не відповідала, ОСОБА_5 просовував через отвір між дверима руку з ножем та розмахував перед нею. Коли обвинувачений вже покидав квартиру, то він попередив, що у разі її дзвінка в поліцію, він повернеться та заріже її. Вона змогла вийти з туалетної кімнати та подзвонити рідним. За наслідками вчинення вказаних дій обвинувачений заволодів її грошовими коштами у розмірі до 8000 гривень, паспортом та кредитною банківською карткою на її ім`я. Також їй були спричинені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, зокрема й тяжке у виді непоправного знівечення обличчя. З цього приводу її оперували. Вона лікувалась майже два місяці, ходила на перев`язки, в теперішній час також потребує лікування, шліфування рубця загоєного поранення, але не має на це коштів. Обвинуваченого ніхто не запрошував на поховання чоловіка та не просили допомагати під час церемонії, навпроти йому робили зауваження, щоб він нічого не чіпав та не заважав. Вимагає обвинуваченому найсуворішого покарання.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту повідомив, що під час поховання тестя біля будинку він помітив обвинуваченого, який разом з родичами та знайомими поїхав на цвинтар на поховання, потім перебував на поминальному обіді. Після завершення церемонії похованні, біля будинку потерпілої він побачив, як ОСОБА_5 разом з потерпілою йдуть до будинку. Теща ( ОСОБА_8 ) разом з ним, його дружиною піднялась до квартири, а обвинувачений пішов в бік школи. Вони залишили потерпілу дома одну та поїхали. Через деякий час йому подзвонила ОСОБА_8 та повідомила, що її побила та пограбувала особа, яка була на похованні. Коли він приїхав, то побачив, що потерпіла була в крові, тримала за підборіддя, прикривала обличчя. В квартирі на стінах та підлозі були сліди крові, була порушена обстановка, в кухні на підвіконні не було грошей у сумі 7000 гривень, які залишились після поховання. Теща розповіла, що коли вона відкрила двері, нападник увірвався та став погрожував їй ножем, вимагати гроші та коштовності. ОСОБА_5 забрав гроші, паспорт та банківську картку тещі. Після цих подій ОСОБА_8 тривалий час лікувалась, на обличчі залишився шрам.

Під час допиту свідок ОСОБА_13 , донька потерпілої, вказала на обвинуваченого та повідомила, що саме ця особа 24.01.2020 року була присутньою на похованні її батька спочатку біля будинку, потім на цвинтарі, поминальному обіді та проводжав її матір, потерпілу ОСОБА_8 до будинку. ОСОБА_5 під час церемонії поховання слідкував за матір`ю, коли остання отримувала гроші від знайомих та родичів. Обвинуваченого ніхто з присутніх не запрошували на церемонію, не просили його допомогти. До нападу в квартирі матері в кухні на підвіконні вони залишили 7000 гривень. Після дзвінка ОСОБА_8 вона разом з чоловіком приїхали до неї. В квартирі був безлад, в спальній кімнаті відкриті та перевернуті шафи, мати була в крові, в неї була порізана щока. Потерпіла розповіла, що на неї напала особа, яка її проводжала після поховання. Обвинувачений використовував ніж, забрав гроші. Після нападу мати лікувалась, в неї залишився рубець на обличчі.

Допитаний свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що під час поховання знайомого, чоловіка потерпілої, на цвинтарі він побачив обвинуваченого, який себе поводив неадекватно. Потім ця особа була на поминальному обіді, після якого разом з іншими на маршрутному таксі поїхав до м.Павлограда. ОСОБА_5 ніхто не просив допомогти під час церемонії поховання. Після інкримінованих подій потерпіла змінилась на обличчя.

Під час допиту свідок ОСОБА_15 показала, що 24.01.2020 року вона була присутньою під час поховання чоловіка потерпілої. На церемонії поховання вона звернула увагу на обвинуваченого, який поводив себе дивно, бігав, голосно говорив, хватався за хрест, в столовій під час обіду зауваження робив. В неї склалось враження, що він працює в похоронному бюро. Ніхто з присутніх на похованні до обвинуваченого за допомогою не звертались. Після подій потерпіла сильно змінилась, стала несхожа на себе, з`явились рубці.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту надав показання аналогічні показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , звернувши увагу на дивну поведінку обвинуваченого під час церемонії поховання чоловіка потерпілої.

Свідки подружжя ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні також повідомили, що на церемонії поховання чоловіка потерпілої вони помітили та запам`ятали обвинуваченого у зв`язку з його поведінкою, яка не відповідала події, була дивною. Очевидцями подій в квартирі потерпілої не були, про події нападу дізнались від потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що працює підприємцем та надає ритуальні послуги. Під час поховання чоловіка потерпілої його служба «Скорбота» надавала ритуальні послуги. Обвинувачений ОСОБА_5 у них ніколи не працював, він його ніколи не бачив.

Судом були досліджені надані письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Витяги з кримінальних проваджень № 0002299; № 0000133, №0001412, №0001413 порушених на підставі повідомлень про вчинення ОСОБА_5 розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 , заволодіння її грошима, паспортом та банківською картою. Орган досудового розслідування Павлоградський ВП ГУНП в Дніпропетровській області /т.1 а.п.140-144, т.2 а.п.21-22, 79, 84, 89-91/.

Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.09.2020 року, згідно якої з об`єднаного кримінального провадження були виділені матеріли за фактом затримання обвинуваченого 28.11.2019 року з медичним шприцом, заповненим рідиною, за ч.1 ст.309 КК України в окреме провадження /т.2 а.п.70-71/.

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.09.2020 року, відповідно до якої матеріали за фактом розбійного нападу на потерпілу, заволодіння її майном, паспортом та банківською картою від 24.01.2020 року були об`єднанні в одне провадження /т.2 а.п.72-74/.

Доручення на проведення досудового розслідування слідчому СВ та постанови про призначення групи слідчих від 24.01.2020 року /т.1 а.п.144-146, т.2 а.п.80, 85/ та від 27.08.2020 року /т.2 а.п.23/, якими визначенні повноваження слідчих в даному кримінальному провадженні, що знайшло своє відображення у наданих витягах з ЄРДР

Постанови про призначення групи прокурорів від 24.01.2020 року /т.1 а.п.147/, від 31.01.2020 року /т.1 а.п.220/, 22.09.2020 року /т.2 а.п.82, 87 /, якими визначені повноваження прокурора та призначена група прокурорів.

Рапорти фіксації повідомлень від гр. ОСОБА_12 та працівника медичного закладу від 24.01.2020 року про вчинення відносно потерпілої ОСОБА_8 розбійного нападу, із проникненням до житла, застосуванням ножа та спричиненням тілесних ушкоджень /т.1 а.п.148-149/.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2020 року, згідно якого до правоохоронних органів звернулась потерпіла ОСОБА_8 щодо вчинення відносно неї розбійного нападу з проникненням до її помешкання та із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволодіння грошима у розмірі 7000 гривень /т.1 а.п.150/.

Протокол огляду місця події з фототаблицею від 24.01.2020 року, згідно якого місцем вчинення злочину є квартира проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 . Під час огляду зафіксована обстановка в квартирі після розбійного нападу: безлад, перевернуті речі, сліди крові в кухонній кімнаті та туалеті, тощо, зафіксована наявність слідів чоловічого взуття, слідів пальців рук. Зроблені змиви слідів РБК та слідів з ручки вхідної двері та ручок шаф /т.1 а.п.151-161/.

Акт застосування службового собаки, згідно якого з квартири потерпілої службові собаки привели СОГ до стадіону загальноосвітньої школи №1 АДРЕСА_5 , де втратили слід /т.1 а.п.162/.

Висновок експерта від 05.02.2020 року, згідно якого предметом дослідження був слід низу взуття, вилучений в ході огляду місця злочину, який придатний для встановлення групової приналежності слідоутворюючого об`єкту. Питання придатності сліду низу взуття для ідентифікації взуття, що його залишило, не було вирішено за відсутності порівняльного об`єкту /т.1 а.п.165-168/.

Постанова про визнання речових доказів від 24.01.2020 року, якою відеозапис з кафе «Гірник» був визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Протокол огляду диску від 30.01.2020 року, згідно якого слідчим був переглянутий відеозапис з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.01.2020 року та зафіксована присутність обвинуваченого ОСОБА_5 на поминальному обіді в день вчинення злочину /т.1 а.п.171-172/.

Довідка медичної установи, якою зафіксоване звернення потерпілої ОСОБА_8 24.01.2020 року о 15.10 год. до лікаря з приводу різаної рани обличчя в результаті удару ножем невідомим /т.1 а.п.173/.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 серед запропонованих для впізнання фотографій вказала на фотокартку обвинуваченого та повідомила, що саме ця особа 24.01.2020 року проникла до її житла та із застосуванням ножа вчинила на неї розбійний напад /т.1 а.п.174-176/.

Висновки судово-медичної експертизи № 24 від 07.02.2020 року /т.1 а.п.178-180/ та № 24-Д від 18.09.2020 року /т.2 а.п.63-64/ якими встановлено, що потерпілій ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в області підборіддя з розповсюдженням на нижню щелепу зліва, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Враховуючи, що для зменшення вираженості патологічних змін необхідно було медичне втручання, а також те, що з часом виявлене ушкодження не зникло, вказане тілесне ушкодження призвело до непоправного знівечення обличчя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Вказане тілесне ушкодження могло бути спричинено лезом ножа. Крім того, потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден підборіддя, синців правої та лівої сідниці, лівого плеча та лівого стегна, що утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області.

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , впізнали на фотографіях обвинуваченого ОСОБА_5 , пояснили що вказана особа була присутня на церемонії поховання чоловіка потерпілої ОСОБА_8 , проводжала останню після поховання до будинку /т.1 а.п.181-186/.

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 під час слідчої дії вказали на фотографію обвинуваченого та повідомили, що вказана особа була присутньою під час поховання чоловіка потерпілої, перебувала на кладовищі, знаходилась на поминальному обіді та поводила себе дивно та зухвало /т.1 а.п.187-210/.

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які під час впізнання вказали на фотографію обвинуваченого та пояснили, що останній проживав по сусідству в квартирі АДРЕСА_6 . /т.1 а.п.211-219/.

Рапорт о/у ВКП Павлоградського ВП від 27.01.2020 року згідно якого обвинувачений 27.01.2020 року намагався зняти грошові кошти з кредитної карти потерпілої у банкоматі Дніпровського відділення №4 АТ «Сбербанк» на пл.Вокзальна, 2 м.Дніпро в період часу з 14.50 до 15.10 години /т.2 а.п.7/.

Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 19.02.2020 року, згідно якого на підставі ухвали суду були отримані відеофайли з камер зовнішнього відеоспостереження Дніпровського відділення №4 АТ «Сбербанк» /т.2 а.п.9-10/.

Відеозапис з камери спостереження АТ «Сбербанк», яким зафіксовано намагання обвинуваченого в період часу з 14.50 до 15.10 27.01.2020 року під час перебування у м.Дніпро скористатися банківською карткою потерпілої ОСОБА_8 .

Постанови про визнання речовим доказом сім слідів рук, які були вилучені під час огляду місця події, та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, одного сліду взуття з місця вчинення злочину та передачу його на збереження до Павлоградського ВП /т.2 а.п.16-18/

Протокол проведення слідчого експерименту від 18.09.2020 року, згідно якого на місці вчинення злочину потерпіла ОСОБА_8 відтворила й показала про обставини, перебіг та наслідки вчинення обвинуваченим розбійного нападу, з проникненням до її житла, застосуванням ножа, спричинення тілесних ушкоджень, в тому числі й різаної рани лівої щоки, заволодіння належними їй грошовими коштами, паспортом, банківською карткою. Вказана слідча дія була зафіксована на відеокамеру. Під час перегляду відеозапису судом були встановлені аналогічні факти /т.2 а.п.66-69/.

Довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 22.09.2020 року, відповідно до якої потерпіла ОСОБА_8 користувалась банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 для виплат, яка була закрита 25.01.2020 року.

Копія паспорту потерпілої ОСОБА_8 , виданий 17.07.2000 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, який був втрачений останньою під час розбійного нападу /т.2 а.п.78/.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, яка зводиться до невизнання своєї провини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оспорюванні очевидних та неспростовних доказів, співставляючи її з обвинуваченням, що висунуто ОСОБА_5 , також з показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, експертними висновкам, які у своїй сукупності повністю викривають обвинуваченого у вчиненні пред`явленого обвинувачення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 мають характер логічних, змістовних, послідовних, беззаперечних та об`єктивних, які доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Доводи захисника про непричетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, не доведення його винуватості, поверхневе проведення судового слідства, - судом не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами, окрім позиції обвинуваченого про невизнання своє винуватості, ці доводи не підтверджені.

Судовим розглядом зазначеного кримінального провадження було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_8 не є родичами, друзями, сусідами, знайомими, в них немає спільних інтересів, проживають за різними адресами, ніяких сосунків до інкримінованих подій не мали.

Показання обвинуваченого про те, що особисто він не домовлявся з потерпілою про оплату його допомоги під час поховання чоловіка потерпілої, та аналогічні показання з цього приводу й самої потерпілої вказують на те, що позиція обвинуваченого про те, що до житла потерпілої він з`явився з метою отримати кошти за надану родині потерпілої допомогу під час поховання її чоловіка не відповідає дійсності та обрана обвинуваченим з метою захисту від висунутого обвинувачення, намаганням ввести суд в оману та ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене.

Постійне посилання сторони захисту про необхідність допиту невідомих осіб, які б змогли підтвердити позицію обвинуваченого про його допомогу на похованні за гроші, жодним чином не спростовують тих обставин, що відбулись в квартирі потерпілої вже після поховання. Вказані невідомі свідки не були очевидцями подій.

Застосування обвинуваченим під час вчинення розбійного нападу ножа підтверджується не тільки показаннями самої потерпілої, а й виявленими у неї тілесних ушкоджень.

Суд зазначає, що тяжким тілесним ушкодженням вважається зокрема знівечення обличчя.

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості та механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним.

Експертними висновками встановлено, що потерпілій були спричинені, в тому числі й тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в області підборіддя з розповсюдженням на нижню щелепу зліва, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Враховуючи, що для зменшення вираженості патологічних змін необхідно було медичне втручання, а також те, що з часом виявлене ушкодження не зникло, вказане тілесне ушкодження призвело до непоправного знівечення обличчя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Судовим розглядом встановлено, що потерпіла у зв`язку з отриманням тілесного ушкодження у вигляді різаної рани в області підборіддя з розповсюдженням на нижню щелепу зліва мала медичне втручання у виді операції.

Наявний на обличчі потерпілої рубець зліва, який розпочинається на підборідді та розповсюджується на ліву щоку, його страхітливий та неприємний вигляд, враховуючи його місце знаходження, неможливості його сховати, що спричиняє дискомфорт потерпілій, постійну потребу заховати наявність цього ушкодження на обличчі, вік потерпілої, що в сукупності приводить до висновку доведеності того факту, що тілесні ушкодження, заподіяні потерпілій, відносяться до категорії тяжких за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Тому цинічна позиція сторони захисту про непомітність рубцю на обличчі потерпілої критично оцінена судом. Захисник не є експертом.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих злочину та кримінальних проступків, перебіг їх вчинення, використане знаряддя злочину, ступінь реалізації злочинних намірів обвинуваченого, та наслідки вчинення протиправних дій. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені судом у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними, беззаперечними та безсумнівними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357 КК України доказана та підтверджена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення одного з них до категорії особливо тяжких злочинів (ч.4 ст.187 КК України), інших до категорії кримінальних проступків (ч.1 та ч.3 ст.357 КК України), ступінь негативних та непоправних наслідків, думки потерпілої щодо суворого виду покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, відсутність будь-якого каяття.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеня тяжкості, характеру та способу їх вчинення, а саме - день поховання чоловіка потерпілої; предмет, який був застосований під час вчинення розбійного нападу на потерпілу ніж; місце вчинення злочину власне житло потерпілої; а також наслідки вчинення злочинних дій та ставлення обвинуваченого до їх вчинення, зухвалість його вчинення та поведінка обвинуваченого після його вчинення, даних про особу обвинуваченого, який є громадянином Білорусії, судимий, не працює, думки потерпілої щодо призначення суворого покарання, відсутності пом`якшуючих покарання обставин, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання його злочинній діяльності неможливо без його тривалої ізоляції від суспільства, тому суд призначає йому покарання в межах санкції інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, визначивши за сукупністю кримінальних правопорушень та за правилами ст.70 ч.1 КК України покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Крім того, у відповідності вимог ст.70 ч.4 КК України суд при призначенні покарання за даним кримінальним провадженням обвинуваченому, враховує, що останній вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 23.11.2020 року, яким був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і за яким йому було призначено покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці, тому вважає за необхідне призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання покарання, що призначене обвинуваченому за попереднім вироком суду у виді арешту, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком.

Вказаний вирок суду від 23.11.2020 року набрав чинності, проте не був звернений до виконання, тому ніякого відбутого покарання обвинувачений за попереднім вироком не має.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого застосований у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили застосований запобіжний захід не підлягає змінам.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилась криміналістична експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС на проведення експертизи було витрачено 1256.08 гривень /т.1 а.п.164/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість документально підтвердженої проведеної експертизи у розмірі 1256.08 гривень.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357 КК України, та призначити покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислювати з 26 серпня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1256.08 гривень.

Речові докази:

- сім слідів рук, один слід низу взуття, які передані на збереження до Павлоградськогоо ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили знищити;

- диски с записами з камери спостережень АТ «Сбербанк» та кафе «Гірник», що долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3