Справа №463/6167/22
Провадження №1-кп/463/554/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000142 від 23 серпня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Старява Самбірського району Львівської області, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, неодруженої, не судимої, працюючої інспектором прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, зареєстрованої адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_5 обіймаючи, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.09.2021 № 327-ос посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону (далі інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») діючи в складі організованої групи як виконавець вчинення злочину спільно із державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці (далі інспектор ВМО № 3) Особою 1, а також із залученням молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі молодшого інспектора прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Особи 2, Особи 3 та Особи 4 здійснювала незаконне переміщення осіб через державний кордон України (далі ДКУ).

Зокрема, 20.05.2022 та 26.05.2022 перебуваючи безпосередньо в пункті пропуску «Угринів-Долгобичув», ОСОБА_5 реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно у складі організованої групи, виконуючи свою роль у незаконному переміщенні осіб через ДКУ, діючи згідно заздалегідь розробленого плану та злочинних домовленостей не внесла відомості про їхнє переміщення через ДКУ до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт-1», таким чином забезпечила можливість незаконного переміщення вказаних осіб через державний кордон України.

Окрім цього, вказаними вище діями ОСОБА_5 під час несення служби в прикордонному наряді «ПД», в пункті пропуску «Угринів-Долгобичув», усвідомлюючи відсутність правових підстав для перетину ДКУ гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не перевірила наявність правових підстав для перетину кордону вказаними особами, що входило до її службових обов`язків під час несення прикордонної служби.

Окрім цього, на території держави введено режим військового стану та в умовах широкомасштабної збройної агресії з боку російської федерації, питання забезпечення недоторканості державного кордону України є основоположним чинником протидії цій агресії, в частині недопущення протиправного перетину державного кордону України в будь-якій його точці, а також незаконне переміщення більше чотирьох осіб призовного віку в період дії військового стану призвело до підриву обороноздатності.

За таких обставин вказані протиправні дії ОСОБА_5 спричинили тяжкі наслідки нематеріального характеру, що виразились у невиконанні обов`язків по охороні державного кордону України, а також підриву авторитету військовослужбовця Державної прикордонної служби України, на якого покладається обов`язок неухильного дотримання вимог чинного законодавства та перешкоджання незаконному перетину державного кордону України особами, що в цілому підриває авторитет держави та принижує міжнародний імідж, порушує національні інтереси, безпеку України в частині недоторканості її кордонів, підриває авторитет держави в очах європейських громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянню їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, повторно, вчиненому організованою групою та з корисливих мотивів, а також у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України.

Відповідно до наданих суду характеризуючих даних на обвинувачену ОСОБА_5 , останняраніше не судима, знаходиться на лікуванні в акушер-гінекологічному відділенні КНП СМР «Старосамбірської РЛ» з 12 липня 2022 року у зв`язку з вагітністю 5т., загроза викидання, ОАА.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття, про що свідчить повне та беззастережне визнання нею вини та обставин вчинення кримінальних правопорушень (з моменту повідомлення про підозру), активне сприяння розкриттю злочину, зокрема сприяння шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (необхідність утримання непрацюючих батьків та двох неповнолітніх братів).
Між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 , з участю її захисника ОСОБА_4 , досягнуто та підписано угоду від 23 серпня 2022 рокупро визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винність у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення таких, взяла на себе зобов`язання співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000193 від 4 травня 2022 року, зокрема за обставинами, які їй відомі, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності винних осіб до вчиненні кримінальних правопорушень під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченій покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, враховуючи особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, її щире каяття у вчиненому, активне сприяння досудовому розслідуванню, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, позитивні характеристики з місця праці та місця проживання, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій за вчинення нею кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки; за ч. 3 ст. 419 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони узгодили остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 військового звання «штаб-сежант». На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених в ст. 76 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дані угоди про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідають Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання, яке передбачено санкцією зазначених статей з застосуванням положень ст. 69 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснено ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена, захисник, прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України, та призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 69, 75, 76 КК України.

Запобіжний захід у виді застави скасувати.
Клопотання захисника про перерахунок застави в розмірі 198480 гривень, враховуючи згоду заставодавця, задовольнити та перерахувати вказані кошти на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме UA0992708.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 серпня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000142 від 23 серпня 2022 року.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України, та призначити покарання:
за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки;
за ч. 3 ст. 419 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців у кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 військового звання «штаб-сержант».
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави скасувати.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про скерування застави на рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України задовольнити.
Заставу в розмірі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області ОСОБА_10 за ОСОБА_5 згідно з квитанцією від 3 червня 2022 року (код квитанції 9271-0383-5455-3277) перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме UA0992708.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1