Справа № 551/199/22
ВИРОК
Іменем України

08 квітня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000034 від 14 лютого 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`ї Ремети Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 18-00 год. 13 лютого 2022 року в приміщені будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в ході з`ясування стосунків, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс своїй колишній співмешканці ОСОБА_5 не менше 6 ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя від чого остання впала на підлогу. Після цього ОСОБА_4 наніс не менше 7 ударів правою ногою по кінцівкам ОСОБА_5 , в тому числі один удар по лівій руці ОСОБА_5 , якою вона закривала обличчя.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці по тильній поверхні (локальний розрив кортикалу), який по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілої, а також ряду синців та саден на кінцівках та обличчі, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та повністю підтвердив всі обставини події відповідно до пред`явленого обвинувачення. Зокрема вказав, що з 2015 року проживає однією сім`єю з потерпілою та має з нею спільну дитину віком 5 років. Весь час потерпіла своєю поведінкою провокує його до застосування сили, зокрема вона зловживає спиртним, залишає дитину та будинок на тривалий час та відвідує своїх товаришів по чарці. 13 лютого 2022 року він намагався примиритись з потерпілою, але після спільного вживання спиртних напоїв між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки він дійсно наніс потерпілій декілька ударів, що призвели до отримання нею тілесних ушкоджень.

Повідомив суд, що має намір припинити відносини з потерпілою, оскільки вони ні до чого хорошого не призводять.

Потерпіла ОСОБА_5 надала аналогічні показання щодо обставин спільного проживання з обвинуваченим. Вказала, що обвинувачений схильний до спричинення їй тілесних ушкоджень через ревнощі. 13 лютого 2022 року після спільного вживання спиртних напоїв обвинувачений через ревнощі розпочав з нею сварку яка переросла в бійку. Під час бійки обвинувачений завдав ій не менше 6 ударів в область голови та обличчя та не менше 7 ударів по кінцівках та тулубу, коли вона лежала на підлозі після падіння. Один з ударів ногою попав по лівій руці та спричинив перелам кисти. Після цього вона майже місяць носила гіпсову пов`язку.

При цьому потерпіла просила не застосовувати до обвинуваченого реальне позбавлення волі та вважала достатнім застосування до нього «умовного» покарання.

Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, які не заперечували проти розгляду справи в порядку визначному ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що учасники судового розгляду вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, а їх позиція є добровільною, роз`яснивши їм те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються сторонами та приймає рішення про проведення судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

В силу ст. 89 КК України обвинувачений судимостей не має. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм. Синдром залежності».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Виходячи з викладеного, врахувавши конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, зокрема відсутність у нього не знятих та непогашених судимостей, перебування на його утриманні малолітньої дитини, наявність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Тому, призначивши йому остаточне покарання у вигляді обмеження волі, обвинуваченого можливо звільнити від його відбування з випробуванням з застосуванням статті 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, надавши йому шанс для виправлення.

На думку суду застосування саме такого виду покарання в сукупності із застосуванням судом іспитового строку тривалістю 2 роки, відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушення матеріальна шкода не завдана, відомості про речові докази в матеріалах обвинувального акту відсутні та прокурором не оголошувались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1