ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1233/20

1-кп/385/20/22

06.07.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000113 від 07.10.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бозієни, Котовського району, республіки Молдова, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-18.04.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 статті 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі cт. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В середині квітня 2019 року у денний час (більш точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи на присадибній земельній ділянці за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про наркотичний вміст рослин, незаконно посіяв та до 08.10.2020 року вирощував вісім рослин коноплі, кожна з яких мала самостійний корінь до повного дозрівання.

В подальшому, 08 жовтня 2020 року близько 14.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зірвав ростучі рослини коноплі, відокремивши корінь, переніс до господарської споруди та залишив в піднавісі свого домоволодіння за вищевказаною адресою, для зберігання, з метою висушування та подальшого їх вживання, як наркотичного засобу шляхом куріння, без мети збуту.

12.10.2020 року ОСОБА_6 достовірно знаючи про залишену коноплю на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, маючи умисел на незаконне виготовлення наркотичної речовини без мети збуту, зірвав із одного куща невизначену кількість листків рослини коноплі, які висохли, після чого подрібнив їх руками та отриману речовину вирішив особисто вжити шляхом куріння, без мети збуту. Цього ж самого дня ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння самостійно виготовив із однієї порожньої пластикової пляшки пристрій для викурювання наркотичного засобу, за допомогою якого вжив наркотичний засіб, шляхом куріння.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 призупинена 14.10.2020 року в період часу з 08:11 по 08:54 год. під час проведення обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області №385/1150/20, 1-кс/З85/162/20 від 13.10.2020 року. В ході даного обшуку працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження схожу на рослини коноплі в кількості восьми кущів, яка висушувалась в піднавісі вище вказаного домоволодіння, і відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1399 від 19.10.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину - 1915,57 грама, є великим розміром (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця 1 список №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено»), та пристрій для куріння рослин коноплі, що складається з однієї ПЕТ пляшки, на яких відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1401 від 16.10.2020 року, виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину - 0,67 грама.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігав речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом та екстрактом канабісу, що згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року підлягають спеціальному контролю, віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, за винятком виробництва та (або) виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не визнав пред`явлене йому обвинувачення. Вказав, що рослини коноплі він не садив, а вони виросли самі на його городі. В жовтні 2020 року йому зателефонував брат та повідомив, що останньому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що за місцем проживання обвинуваченого, працівники поліції будуть проводити обшук. Після цього ОСОБА_3 злякавшись зрубав дані кущі коноплі та склав їх на кущах малини. Після проходження декількох днів ОСОБА_3 переніс зрубані кущі рослин коноплі до брезентового намету, що розташований в його домоволодінні та повісив їх сушити. Кущі коноплі сушились близько 3-х днів після чого до будинку де він мешкає прийшли працівники поліції для обшуку його житла. Вказав, що 14.10.2020 року працівниками поліції в домоволодінні де він проживає за адресою АДРЕСА_1 , було проведено обшук. Під час обшуку він видав 8 кущів коноплі працівникам поліції, які сушились та зберігались в брезентовому наметі на подвір`ї. Кущі коноплі сушились без коріння. Зазначив, що зберігав кущі коноплі для власного вживання, а саме заварювання з них чаю. Рослини коноплі він нікому не продавав та не давав для вживання. Зауважень під час проведення обшуку від нього не надходило. При дослідженні в судовому засіданні речових доказів, вказав, що при проведенні обшуку в будинку де він проживав поліцейськими було вилучено 8 кущів коноплі, а в пакеті який був досліджений в судовому засіданні вже не було кущів коноплі, а подріблені частки, які не належали йому.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах наголосив на недоведеність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Вказав на недопустимість доказів у справі, а саме: висновку експерта від 19.10.2020 року № 1399 та речового доказу що поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується наступними доказами:

-показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який вказав, що був запрошений працівниками поліції в якості понятого при обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_3 в с. Хащувате, точної адреси та дати проведення обшуку не пам`ятає. Вказав, що під час проведення обшуку, при якому він був присутнім особисто, у будинковолодінні де мешкає обвинувачений, працівниками поліції було вилучено близько 10 кущів , точної кількості він не пам`ятає, зі слів поліцейських, рослин коноплі. Після чого, ці рослини коноплі, поліцейські помістили в паперовий ящик, на якому він, як понятий розписався. Під час пакування рослин до паперового ящика, працівники поліції зламали дані рослини. Чи вилучались, ще якісь предмети під час обшуку свідок не пам`ятає. Вказав, що під час проведення обшуку був присутній ще один понятий, ніхто з учасників не скаржився на дії поліції;

-показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який вказав, що 14.10.2020 року він їхав з другом в автомобілі. Був зупинений працівниками поліції та останні попросили його, бути понятим при проведенні обшуку. Обшук працівниками поліції проводився за адресою АДРЕСА_1 . Під час, обшуку в наметі (гаражі), було виявлено 8 кущів рослин зеленого кольору, які сушились без коріння. Також коли пройшли далі по подвір`ю де мешкає обвинувачений ОСОБА_3 , на подвір`ї побачили пристрій для вживання наркотичних засобів «бульбулятор». Рослини зеленого кольору працівники поліції помістили в картонні ящики, а «бульбулятор» в пакет. При обшуку, ОСОБА_3 вказав працівникам поліції, що зберігав дані рослини для власного вживання. Зауважень до проведеного обшуку в учасників не було.
Крім того, вина ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до обвинувального акта, а саме:

-витягами з Єдиного реєстру досудового розслідування (т. 2, а. с. 1-6);

-рапортами (т. 2, а. с. 7, 8);

-протоколом обшуку від 14.10.2020 року та фото таблицями до нього, проведеного на підставі ухвали слідчого судді справа №385/1150/20, 1-кс/385/162/20. Відповідно до даного протоколу, у ході проведення обшуку виявлено: на території домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено та знаходиться під навіс в якому висушується вісім кущів рослин схожі на рослину коноплі. Вище вказані рослини було поміщено до картонної коробки, яку прошито та скріплено биркою №1 з підписами понятих та слідчого. В Ході обшуку біля входу до житлового будинку було виявлено пляшку на горличку якої знаходиться фольга з кіптявою, тобто пристрій для вживання наркотичних засобів «бульбулятор», який упаковано до спец пакету №7098390 та вилучено до Гайворонського ВП для подальшого дослідження (т. 2, а. с. 34-41);

-висновком експерта від 16.10.2020 року № 1401, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 .. Відповідно до даного висновку експерта, на внутрішній поверхні наданої на експертизу деформованої ПЕТ пляшки міститься нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, обіг якого заборонено. Маса екстракту (в перерахунку на суху речовину) становить: 0,67 грама (т. 2, а. с. 56-61);

-висновком експерта від 19.10.2020 року № 1399, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 . Відповідно до даного висновку експерта, надана на дослідження речовина рослинного походження тьмяно-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. В наданих на дослідження частинах стебел основний психоактивний компонент канабісу тетрагідроканабінол не виявлено. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить:1915,57 грама (т. 2, а. с. 68-72);

-протоколом огляду предметів від 20.10.2020 року (т. 2, а. с. 56-61);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.10.2020 року (т. 2, а. с. 75);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та фототаблицями до нього, в яких зафіксовано, що ОСОБА_3 спочатку розповів, а потім на місці показав де останній вирощував рослини коноплі та де зберігав їх для висушування після того, як зірвав (т. 2, а.с. 90-93);

-речовими доказами: пристроєм для куріння рослин коноплі (бульбулятор). що складається із однієї ПЕТ пляшки, на якій відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1401 від 16.10.2020 року, виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину - 0,67 грама, який поміщено до спеціалізованого пакету №5492384 та речовину рослинного походження схожу на рослини коноплі, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №1399 від 19.10.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину 1915,57 грама, яку поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444 які оглянуто в судовому засіданні;

-переглянутим в судовому засіданні відеозапису проведення обшуку на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню №0000113 від 07.10.2020 року.

Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

За змістом ст. 8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України полягає у суспільно небезпечному і протиправному заподіянні шкоди здоров`ю населення та виявляється в таких альтернативних діях, а саме незаконних: 1) виробництві, 2) виготовленні, 3) придбанні, 4) зберіганні, 5) перевезенні 6) пересиланні, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Виробництво наркотичних засобів, психотропних речовин - усі дії, пов`язані з серійним одержанням наркотичних засобів, психотропних речовин, хімічних речовин та (або) рослин, включаючи відокремлення частин рослин або наркотичних засобів, психотропних речовин від рослин, з яких їх одержують. Виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - усі дії, включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів, психотропних речовин, чи переробку наркотичних засобів і психотропних речовин, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин, або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини. Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів слід вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого тощо. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків нарковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. Не визнається незаконним придбанням наркотичних засобів або психотропних речовин за виданим на законних підставах рецептом лікаря, а також під час оперативної закупівлі відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 р. У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає (п. 3 постанови ПВСУ від 26 квітня 2002 р. № 4). Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у володінні винного (він може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі чи в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів настає незалежно від його тривалості. Зберігання наркотичних засобів вважається закінченим злочином з моменту, коли такі засоби фактично почали перебувати у володінні винного. Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту з однієї території на іншу в межах України з порушенням порядку і правил, встановлених чинним законодавством. (п. 3 постанови ПВСУ від 26 квітня 2002 р. №4). Для констатації об`єктивної сторони складу злочину достатньо вчинити хоча б одну із зазначених дій.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та відсутністю мети збуту наркотичних засобів чи речовин. Поняття без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбаває, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не мала за мету безоплатно чи за винагороду в будь-якій формі передати їх у розпорядження іншій особі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.10.2020 року в період часу з 08:11 по 08:54 год. під час проведення обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження схожу на рослини коноплі в кількості восьми кущів, яка висушувалась в піднавісі вище вказаного домоволодіння, і відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1399 від 19.10.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину - 1915,57 грама, є великим розміром (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця 1 список №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено»), та пристрій для куріння рослин коноплі, що складається з однієї ПЕТ пляшки, на яких відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1401 від 16.10.2020 року, виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину - 0,67 грама, що підтверджується доказами у справі зібраними органом досудового розслідування, в порядку встановленому законом та показаннями свідків, наданими в судовому засіданні, які сумніву у своїй достовірності та правдивості не викликають.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він невинуватий у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення так, як рослини коноплі він вирощував у кількості 8 штук та його дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 106-2 КУпАП та вважає, що такі спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, суд звертає увагу, що в своїх показаннях обвинувачений не заперечив того факту, що кущі коноплі, сушились та зберігались в брезентовому наметі на подвір`ї без коріння, а тому такі дії не можуть кваліфікуватись за ст. 106-2 КУпАП, як вирощування рослин конопель у кількості до десяти рослин.
Суд не бере до уваги покази обвинуваченого з приводу того, що при проведенні обшуку території домоволодіння за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 були вилучені 8 кущів коноплі, а при дослідженні в судовому засіданні речових доказів, які поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444 були вже подрібнені рослини зеленого кольору, які в нього не вилучались були перетворені та йому не належать, оскільки наведене не спростовує висновки суду про те, що речі, які були вилучені при проведенні обшуку та речі які були оглянуті в судовому засіданні належать обвинуваченому. Так згідно висновку експерта від 19.10.2020 року № 1399, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 в розділі «Дослідження» крім іншого вказано об`єкти дослідження надійшли в Кіровоградський НДЕКЦ МВС в одній паперовій коробці. Паперова коробка прошита нитками білого кольору, кінці яких оклеєні паперовою биркою. На паперовій бирці пояснювальний напис виконаний від руки барвником синього кольору та печатним способом з описом вмісту пакування: «Гайворонський ВП ПАКЕТ №1 в якому упаковано вісім кущів рослин схожої на рослину коноплі. Вилучені «14» 10 2020 року під час проведення обшуку території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 .». Поняті: підписи (не розбірливо); слідчий ; підпис (не розбірливо). При відкриті кольорової паперової коробки встановлено, що в ній знаходяться стебла рослин (із листям, верхівками) тьмяно-зеленого кольору з коричнюватим відтінком, з запахом характерним для рослини коноплі, вологі на дотик, частково уражені пліснявою. Загальна маса речовини становить 6761, 39 г. Для подальшого дослідження речовину розділяли механічним шляхом (відділяючи частини стебел) (зображення 1.4 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта). Маса речовини рослинного походження тьмяно-зеленого кольору становить 3567,18 г (далі об. І), маса частин стебел сіро-зеленого кольору становить 3194,21 г. В розділі «Дослідження методом тонкошарової хроматографії» зазначеного висновку експерта, крім іншого вказано «Виходячи з проведених розрахунків, маса речовини рослинного походження (об. І), яка надана на дослідження, в перерахунку на висушену речовину становить: 1915,57 г (об. І)». Отже, суд приходить до висновку, що вісім кущів коноплі, які були вилучені при проведенні обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та речові докази що поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444, які досліджувались судом в судовому засіданні належать обвинуваченому.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 про те, що висновок експерта від 19.10.2020 року № 1399 та речові докази, які поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444 є недопустимими доказами, тому, що після проведення експертизи вміст пакету відкривався слідчим поліції не заслуговують на увагу, так як при дослідженні в судовому засіданні поліетиленового пакету, який опечатано пломбою №7603444, в середині останнього знаходились пломби №7603444 (опломбовані експертом), а сам пакет був опечатаний відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінальних правопорушення та суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_3 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 309 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Що стосується такої обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття, яке зазначене в обвинувальному акті, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.11.2021 року Справа № 199/6365/19 (Провадження № 51-3198км21) вказав, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак під час судового розгляду ОСОБА_3 не визнавав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема просив закрити кримінальне провадження, посилаючись, у тому числі, на недопустимі докази, зібрані під час досудового розслідування, відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття. Тож суд дійшов висновку, що дана обставина, що пом`якшує покарання, не була встановлена під час судового розгляду.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Гайворонського районного сектору з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 18.11.2020 року результати оцінки правопорушника показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не може становити небезпеку для суспільства, утому числі для окремих осіб.

На переконання суду, ОСОБА_3 не усвідомив своєї протиправної поведінки та суспільної небезпечності вчиненого ним злочину.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який судимий, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, проте, в розмірі, наближеному до нижньої межі санкції встановленої ч. 2 ст. 309 КК України.

Суд враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільненому від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Новий злочин вчинено ОСОБА_3 в період іспитового строку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання" частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71,78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання, приєднати 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року за ч.1 ст. 263 КК України, визначивши остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 1961,40 грн.

Речові докази: пристрій для куріння рослин коноплі (бульбулятор), що складається із однієї ПЕТ пляшки, на якій відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 1401 від 16.10.2020 року, виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину - 0,67 грама, який поміщено до спеціалізованого пакету №5492384 та речовину рослинного походження схожу на рослини коноплі, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №1399 від 19.10.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину 1915,57 грама, яку поміщено до поліетиленового пакету, - зберігається в кімнаті збереження речових доказів ГУНП в Кіровоградській області (м. Кропивницький вул. Вокзальна, 58) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

06.07.2022