Справа № 944/3638/22
Провадження №1-кс/944/856/22
23.09.2022 рокум.Яворів
05.09.2022 до Яворівського районного суду Львівської області надійшло вказане вище клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання, адвокат вказує, що у законному володінні ОСОБА_7 перебували грошові кошти у сумі 30 000 (тридцять тисяч) дол. США. Указані грошові кошти були вилучені з квартири ОСОБА_7 за адресою
АДРЕСА_1 володінні ОСОБА_7 хоч і перебували грошові у сумі 30 000 (тридцять тисяч) дол. США, дані кошти належали іншим особам, а саме мамі ОСОБА_7 - ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 на законній підставі перебуває у Сполучених Штатах Америки. З вересня 2021 року ОСОБА_5 працює в США кухарем, домробітницею та доглядальницею.
Зазнавив, що за вересень 2021 року по липень 2022 року ОСОБА_5 заробила в США 38 800 дол. США, що підтверджується відповідною довідкою про доходи за період 2021-2022. Свої відкладені кошти, в розмірі 30 000 дол. США, ОСОБА_5 пересилала та безпосередньо привозила синові ОСОБА_7 , який зберігав їх у готівковій формі у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
Зазначив, що грошові кошти не можуть вважатись такими, які набуті ОСОБА_7 в результаті протиправної діяльності.
Станом на день звернення з цим клопотанням, орган досудового розслідування мав достатньо часу, щоб оглянути вилучені у ОСОБА_8 кошти, порівняти їх з купюрами, які ніби то були об`єктом НСРД. За умови не встановлення купюр ідентифікованих слідством як об`єкт кримінального правопорушення, підстав вважати, що такі кошти є об`єктом злочину - немає. За таких обставин, а також у зв`язку із тим, що підозра ОСОБА_7 не оголошена, усі вилучені з сумки ОСОБА_7 грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_5 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання у повному обсязі з підстав наведених у ньому.
Прокурор ОСОБА_9 просила відмовити у задоволенні клопотання. Зазначила, що заявником не надано підтвердження, що вилучені грошові кошти належать іншим особам.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження слідчий суддя виходить з наступного.
Як вбачається з протоколу обшуку від 17.08.2022, у вказаному приміщенні ОСОБА_7 добровільно видав грошові кошти.
Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті, інший власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. За результатами розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя скасовує попередньо накладений арешт майна або відмовляє у його скасуванні.
Із вказаних норм вбачається, що питання про скасування арешту майна може вирішуватися, якщо йому передувало вирішення питання про накладення такого арешту, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи, що було здійснено в порядку ст. 170-173 КПК України.
У цьому контексті, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість.
З огляду на вказані законодавчі положення, слідчий суддя не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.
Водночас, доводи з приводу того, що ОСОБА_7 не є підозрюваними у кримінальному провадженніне спростовують можливості оголошення йому такої підозри у майбутньому.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що переконливих доказів вважати, що потреба в арешті майна, а саме арештованих грошових коштів відпала, а також що арешт накладено необґрунтовано заявником не надано.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає «справедливому балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті. Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна заявником не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що навіть часткове зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вилученого майна є нагальна потреба, а тому на час розгляду даного клопотання слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна грошових коштів, накладеного ухвалою слідчого судді від 22.08.2022.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.
З огляду на викладене та керуючись статтями 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1