Справа № 333/3836/22
Пр. №1-кс/333/1119/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчої Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який (зі слів підозрюваного) зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів підозрюваного перебуває у шлюбі з 2013 року, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не має, раніше судимого:

1) 21.01.1988 Шевченківським РС м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.01.1991 звільнений з Вільнянської ВК;

2) 23.01.1996 Беляєвським РВ Одеської обл. за ч. 1 ст. 193-1, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 215, 42 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом. Вирок вступив в законну силу 19.03.1996. 18.08.1997 звільнений з Одеської ВК.

3) 24.01.2003 Шевченківським РС м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Вирок вступив в законну силу 24.04.2003. 21.06.2005 звільнений з Вільнянської ВК

4) 19.02.2007 Шевченківським РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 3 роки. Вирок вступив в законну силу 07.03.2007.

5) 19.05.2008 Шевченківським РС у м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з випробувальним терміном 3 роки. Вирок вступив в законну силу 04.06.2008;

6) 25.02.2010 Хортицьким судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст.187 КК України за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Вирок вступив в законну силу 09.08.2010;

7) 18.04.2022 Запорізьким РУП ГУНП в Запорізькій області за ч. 1 ст. 286 КК України направлено в суд з обвинувальним актом,

клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,

заявлені в межах кримінального провадження № 0000840 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
03.09.2022 року слідча СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000840 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Дане клопотання слідчий обґрунтувала наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 червня 2022 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі, спільно з раніше знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перебуваючи поблизу будинку № 29-А по вулиці Вороніна у місті Запоріжжі, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами висловили вимогу передати транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні потерпілого ОСОБА_10 , за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до висновку № 325-22 від 20.06.2022 вартість на момент скоєння злочину становить 213560 гривень 00 копійок.
Після отриманої відмови ОСОБА_10 передавати автомобіль вищевказаним особам, ОСОБА_8 , з автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кузові чорного кольору, що перебував під керуванням ОСОБА_7 дістав предмет схожий на металеву биту, яким з метою подолання опору потерпілого, а також демонструючи реальність застосування раніше висловлених погроз щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та його близьким родичам, наніс один удар в область передпліччя правої руки потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця від рівня середньої третини з розповсюдженням на нижню третину правого плеча по задній поверхні, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №740п від 16.06.2022 кваліфікуються як легке тілесне ушкодження. Після чого, подолавши опір потерпілого, ОСОБА_8 підійшов до транспортного засобу марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та через водійські двері, що перебували у незачиненому положенні проник до вказаного автомобіля, вийняв із замку запалювання ключі від транспортного засобу.
Далі, через короткий проміжок часу, в той же день, більш точний час досудовий розслідуванням встановити не надалося за можливим, ОСОБА_8 повернувся на місце, де знаходився автомобіль марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 діючи за заздалегідь спільно розробленим планом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, сівши на водійське сидіння, провів ключ до замку запалювання автомобіля, привів у дію двигун та таким чином отримав можливість керувати автомобілем. В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 одночасно сіли в салон вказаного автомобіля, після чого, разом з ОСОБА_8 покинули місце злочину.
У подальшому, через невстановлений слідством час, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 передали вказаний автомобіль ОСОБА_7 . Так, 13.06.2022 о 21 год. 48 хв. працівниками поліції, зупинено вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_7 та в ході огляду місця події вказаний транспортний засіб вилучено. Такими діями, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи транспортним засобом, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, чим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 значну майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
03.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
11.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
27.07.2022 р. слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим почав переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин, у зв`язку з чим - 04.08.2022 постановою слідчого останнього оголошено у розшук.
10.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2022 за справою № 333/2665/22, справа № 1-кс/333842/22, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 затримано.
11.08.2022 слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до - 08.10.2022 включно, без права внесення застави.
24.08.2022 ухвалою Запорізького апеляційного суду м.Запоріжжя на скаргу підозрюваного строк тримання під вартою ОСОБА_5 змінено, а саме до - 03.09.2022 включно.
29.08.2022 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000840 від 13 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до - 03.10.2022 року.
ОСОБА_5 будучи особою, яка притягалась до кримінальної відповідальності, усвідомлює тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а отже, з метою уникнення відповідальності може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також у зв`язку з введеним «Воєнним станом» на території держави та фактичною війною Російської Федерації проти України, існує ризик того, що підозрюваний не прибуде у визначений час до органу поліції або прокуратури, при цьому може перейти на бік ворога та уникнути відповідальності, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, на сьогоднішній день речові докази, а саме транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору державний номерний знак , 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , що є предметом вчинення кримінального правопорушення дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на сьогоднішній день не вилучені органом досудового розслідування.
Також підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний про анкетні дані та місце мешкання потерпілого, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків шляхом залякувань або вмовлянь, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_5 є особою підвищеного злочинного впливу, неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на теперішній час єдиним джерелом доходу є протиправна діяльність, є другом та спільником ОСОБА_7 , який позиціонує себе як «кримінальний авторитет», що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиком передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи характеристику та спосіб життя ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 3 ст. 289 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, також враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , особистість останнього, відсутність офіційно місця роботи, при цьому на теперішній час єдиним джерелом доходу ОСОБА_12 є протиправна діяльність.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі вищевказаного, слідча просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні слідча у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор у судовому засіданні просила слідчого суддю задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що він не визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, оскільки лише поруч перебував біля місця вчинення злочину; від органу досудового розслідування він не переховувався, а проходив лікування в зв`язку з наявністю у нього захворювання спини та судинної хвороби ніг. Просив врахувати дані обставини та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що на цей час відсутні достатні докази на обґрунтування підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, враховуючи, що його підзахисний лише перебував біля місця вчинення злочину і не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення. Заявлені слідчим ризики не обґрунтовані. Просить врахувати також захворювання підозрюваного.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч. 3 ст. 289 КК України (кримінальне провадження № 0000840) та розпочато досудове розслідування.
03.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
11.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
27.07.2022 р. слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
04.08.2022 постановою слідчого останнього оголошено у розшук.
10.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2022 за справою № 333/2665/22, справа № 1-кс/333842/22, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 затримано.
11.08.2022 слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до - 08.10.2022 включно, без права внесення застави.
24.08.2022 ухвалою Запорізького апеляційного суду м. Запоріжжя на скаргу підозрюваного строк тримання під вартою ОСОБА_5 змінено, а саме до - 03.09.2022 включно.
29.08.2022 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000840 від 13 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до - 03.10.2022 року.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене із процесуальним прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Захисник та ОСОБА_5 копію клопотання та додатків до нього отримали 03.09.2022 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наразі органом досудового розслідування ще проводяться слідчі дії по встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. При цьому обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 від 14.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 від 14.06.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 від 15.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_15 від 17.06.2022; протоколом огляду предмета від 15.08.2022 п. .
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та враховуючі наведені слідчим та прокурором доводи, а також наданні ними копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Вирішуючи дане клопотання, слідча суддя враховує наступні відомості про підозрюваного, останній раніше неодноразово судимий за корисливі насильницькі злочини, офіційно не працевлаштований, відомості про інші джерела доходу у підозрюваного, в матеріалах клопотання відсутні, зі слів підозрюваного має місце постійного проживання та одружений.

Підставою для обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 була наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого злочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією якої передбачено покарання від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюють ОСОБА_5 , відсутності стійких соціальних зв`язків у нього, інших даних про особу підозрюваного, який раніше неодноразово був судимий за корисливі тяжкі злочини, пов`язані з вчиненням насилля, а також за злочини, в сфері обігу наркотичних засобів, характеру інкримінованого кримінального правопорушення, судимості, які не зняті та непогашені, під час досудового розслідування по даному кримінальному вже перебував у розшуку, на розгляді в іншому судді перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні інших злочинів, ризики того, що підозрюваний, який схильний до вчинення злочинів, може знову вчинити новий злочин та переховуватися від слідства та суду, продовжують існувати і на теперішній час.
З урахуванням конкретних обставин інкримінованого правопорушення, вищевказаних даних, що характеризують особу підозрюваного, а також те, що наразі досудове розслідування по кримінальному провадженню ще не закінчилося, та остаточно не визначено питання про долю речового доказу вищевказаного транспортного засобу, слідчий суддя погоджується про існування і на теперішній час ризиків можливого впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, а також знищення чи спотворення ним речових доказів чи документів по справі, чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані ризики, на думку слідчого судді, тим паче в умовах воєнного стану в Україні, є досить вагомими у даному випадку.
Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя розглядав можливість застосування до підозрюваного інших більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту, на що наполягав підозрюваний. Слідча суддя, враховуючи вищевказані дані про особу підозрюваного, який вже порушував свої процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування на виклики слідчого та переховувався від слідства, а також конкретні обставини інкримінованого правопорушення, погоджується з доводами прокурора та слідчого, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, в тому числі і домашній арешт не зможуть запобігти встановленим під час розгляду клопотання вказаним ризикам. Також при розгляді клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження зазначених ОСОБА_5 у судовому засіданні обставин, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та його матір є власником даного житлового будинку.
Відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є доцільним у даному випадку та відповідає принципу винятковості цього запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного, слідча суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт необхідно відмовити, а клопотання слідчого про продовження підозрюваному строку тримання під вартою задовольнити.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насилля, тому слідча суддя, скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199, КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Клопотання слідчої Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000840 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 діб, з 03.09.2022 р. по 03.10.2022 року (включно), запобіжний захід у виді тримання під вартою, з його утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала діє до 03.10.2022 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1