ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1540/22 Справа № 186/347/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року було продовжено стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 липня 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що існують ризики того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тому суд першої інстанції зробив висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що сторона обвинувачення не надала доказів того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Захисник зазначив, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку тому, що у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, відсутні судимості, крім того, обвинувачений, перебуваючи у розшуку, добровільно та самостійно з`явився до органу досудового розслідування, частково визнав свою вину, та надав вичерпні показання.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,які є особливо тяжким, тяжким та нетяжким злочинами, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи сторони захисту щодо того, що у обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, відсутні судимості, крім того, обвинувачений, перебуваючи у розшуку, добровільно та самостійно з`явився до органу досудового розслідування, частково визнав свою вину, та надав вичерпні показання.
Колегія суддів зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_6 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3