Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2251/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого : ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Світловодського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, пенсіонера, не працюючого, раніше несудимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
Продовжено ОСОБА_7 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 13 серпня 2022 року включно.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання - з 20 квітня 2022 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ухвалено зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 20.04.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Ухвалено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2022 року (справа № 285/1257/22) на майно, вилучене 21.04.2022, а саме: куртку сіро-зеленого кольору з плямами речовини червоно-бурого кольору, дві чарки, фрагмент сліду взуття, наволочку, вилучені з квартири АДРЕСА_2 ; сорочку, джинси синього кольору, гумові шльопанці чорного кольору, вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_7 ; дактилокартку зі слідами пальців рук, змиви з лівої та правої рук, ніж, куртку сіро-зеленого кольору, підстіжку чорного кольору, кофту чорного кольору, светр темно-сірого кольору, спортивні штани, підштаники темно-сірого кольору, труси чорного кольору, шкарпетки світлого кольору, кеди сірого кольору, вилучені під час огляду трупа ОСОБА_9 . Речові докази - після набрання вироком законної сили ухвалено знищити.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 12527 грн. 77 коп.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 20.04.2019 близько 22 год. 00 хв. у ОСОБА_7 під час особистого конфлікту у нього виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбиство ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , взяв у кухні з підвіконня правою рукою ніж, а лівою рукою схопив за одяг ОСОБА_9 та силоміць завів його до кімнати, де клинком ножа, який продовжував тримати в руці, умисно наніс ОСОБА_9 3 удари в грудну клітину, 1 удар в праву кисть та 3 удари в шию і таким чином умисно вбив потерпілого на місці.
Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень шиї та грудної клітини з ушкодженням магістральних судин шиї та лівої легені.
Під час умисного вбивства ОСОБА_9 , обвинувачений заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді:
- наскрізного поранення шиї з ранами на бокових поверхнях шиї, з ушкодженням сонних артерій, рани на лівій боковій поверхні шиї під кутом нижньої щелепи, з ушкодженням сонної артерії, рани над лівою ключицею з ушкодженням яремної вени, рани передньої поверхні грудної клітини по лівій білягрудинній лінії, що проникає в клітковину середостіння, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- 2 рани в ділянці лівого грудного м`яза, рана на 1 пальці правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, а саме призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Посилається на те, що ОСОБА_7 з вироком суду не згоден, оскільки присуджене покарання є занадто суворим, його розмір не відповідає обставинам справи та особі засудженого.

Вказує, що в ході досудового розслідування та судового розгляду були встановленні обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), та обставини що обтяжують покарання, а також відсутність судимостей, оскільки ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, є особою похилого віку, а також те що він не зникав з місця вчинення злочину, самостійно повідомив знайомих про вчинення, які в подальшому викликали працівників поліції, яких він дочекався, маючи реальну можливість зникнути, далі він добровільно погодився на надання своїх біологічних зразків, приймав участь в слідчому експерименті, а також причину скоєного - помилкове уявлення про небезпеку, яку своїми діями спровокував ОСОБА_9 ..

Тому захисник вважає, що суд помилково дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства терміном 10 років, яке сторона захисту вважає занадто суворим. Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення від 7 до 15 років, тому сторона захисту вважає, що за таких обставин необхіднім і достатнім буде мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у 7 (семи) років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а справу направити на повторне розслідування та повторний розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неповнотою судового розгляду, неповноту викладення у вироку його показань, наданих в судовому засіданні, а саме відсутні його показання від 15.06.2022 року та його показання під час проведення слідчого експерименту 22.04.2022 року в присутності свідків. Вказує також, що є неточності у висновках судових експертиз. Стверджує, що потерпілий спровокував його своїми висловлюваннями та діями на вчинення цього злочину. Також зазначає, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції йому було багато чого незрозуміло через неякісний відеозв`язок.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу свого захисника щодо пом`якшення йому покарання. Доводи своєї апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду провадження просив врахувати саме для призначення менш суворого покарання, на вимогах про скасування вироку через неповноту та призначення нового розслідування і розгляду провадження в суді першої інстанції не наполягав. Щодо обставин злочину пояснив, що ОСОБА_9 під час воєнного стану в країні називав себе «сєпаром», під час повітряної тривоги світив в небо ліхтариком, пояснюючи, що хоче, що «наші», тобто росіяни знали, що він їх підтримує. Така поведінка загиблого спровокувала його (обвинуваченого) на самосуд. Кається у вчиненому.

Захисник підтримав свою апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги обвинуваченого просив врахувати у вразі пом`якшення покарання. Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу неповноти судового розгляду та необхідності направлення справи на повторний судовий розгляд зазначив, що їх не підтримує. При цьому вказав, що визначив з обвинуваченим єдину позицію, згідно якої вони просять апеляційний суд зменшити обвинуваченому покарання. Обвинувачений ОСОБА_7 вказані доводи захисника підтримав. не підтримав.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, була повідомлена про дату та час розгляду апеляційного провадження в телефонному режимі. Зазначила про те, що наразі перебуває за кордоном. Заперечила проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо пом`якшення обвинуваченому покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти апеляційних скарг, в тому числі щодо єдиної позиції сторони захисту про необхідність зменшення покарання. Послалася на відсутність на її думку щирого каяття обвинуваченого, оскільки за його поясненнями він фактично не визнав вину в повному обсязі у вчиненні злочину за ч.1 ст. 115 КК України, не розкаявся у вбивстві, зазначивши, що здійснив самосуд.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, врахувавши телефонне повідомлення потерпілої ОСОБА_10 ,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах та апелянтами не оспорюється.

Що ж стосується питання призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає, що доводи захисника та обвинуваченого знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду провадження, та обвинуваченому необхідно призначити менш суворе покарання, ніж те, яке призначено судом першої інстанції.

Так відповідно до положень ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Аналогічні положення передбачені абз.2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7, згідно якого: призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Зазначених положень Закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі та призначив обвинуваченому надто суворе покарання, яке на думку колегії суддів не відповідає особі обвинуваченого, а також меті покарання, визначеної кримінальним законом.

Так судом при призначенні покарання вірно встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, обставинами, що обтяжують покарання судом встановлено: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також вчинення його особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Враховано судом також ступінь тяжкості вчиненого злочину, спосіб його вчинення (нанесення декількох ударів ножем у життєво важливі органи людини), наслідки, що настали від злочину, а саме смерть людини, а також особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, згідно висновку судово-психіатричної експертизи є особою, яка зловживає спиртними напоями, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває.

Разом з тим при аналізі усіх обставин, які впливають на призначення покарання обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що судом не в достатній мірі враховано те, що ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, є особою похилого віку, а також те, що він не зникав з місця вчинення злочину, самостійно повідомив знайомих про вчинення злочину, які в подальшому викликали працівників поліції, та дочекався їх, маючи реальну можливість зникнути, далі він добровільно погодився на надання своїх біологічних зразків, приймав участь в слідчому експерименті, тобто активно сприяв розкриттю злочину, а також причину скоєного - помилкове уявлення про небезпечну поведінку загиблого під час воєнного стану в країні.

Посилання прокурора на те, що така небезпечна поведінка загиблого ОСОБА_9 нічим не доведена, не може бути однозначною підставою для неврахування таких пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки це суб`єктивне сприйняття обвинуваченого обставин та його пояснення причини своїх неправомірних, злочинних дій, які повинні сприйматися судом для визначення мотиву особи при вчиненні злочину.

При цьому колегія суддів зазначає, що думка потерпілої, яка заперечила в апеляційній інстанції проти пом`якшення обвинуваченому покарання, належно врахована, проте вона не є визначальною при призначенні покарання обвинуваченому.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, навіть за наявності обтяжуючих обставин, посередньої характеристики особи обвинуваченого, враховуючи пенсійний вік обвинуваченого, відсутність судимостей, а також враховуючи те, що метою покарання є не тільки кара, а й запобігання вчиненню обвинуваченого нових злочинів, колегія суддів апеляційного суду вбачає підстави у відповідності до ст.ст. 409, 414 КПК України для зміни вироку суду в частині призначення покарання, шляхом зменшення міри покарання у вигляді позбавлення волі, призначеної судом першої інстанції.

При цьому апеляційний суд безумовно враховує характер дій обвинуваченого та обставини вчинення злочину, кількість і спрямованість ударів, нанесених ним загиблому, обтяжуючі покарання обставини, у зв`язку з чим вважає за неможливе призначення покарання в найнижчий межі санкції ч.1 ст. 115 КК України, та вважає за можливе зменшити обвинуваченому покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі, яке на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо апеляційних доводів обвинуваченого про неповноту судового розгляду, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду провадження. Крім того апеляційний суд враховує те, що відповідно до узгодженої позиціє сторони захисту обвинувачений на вказаних доводах та вимогах про призначення нового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не наполягав.

В решті вирок є законним і обгрунтованим та повинен бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 змінити, зменшивши міру покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а обвинуваченим, який тримається під вартою на протязі того ж строку, з моменту отримання копії повного тексту ухвали суду.

Судді: