Справа № 587/1013/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Прокурор звернулася з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, ніде не працює, що може спонукати до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, побоюючись покарання може переховуватися від суду, так як під час досудового розслідування перебував у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. А тому просила продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 60 діб з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Захисник вважала, що відсутні ризики, на які посилається прокурор, не має доказів на їх підтвердження, судовий розгляд майже завершений, знаходиться досить тривалий час під вартою. Вважала, що відсутні підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, йому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Суд враховує, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, ніде не працює, під час досудового розсідування перебував у розшуку, а тому зможе ухилитись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що давало б суду підстави застосувати більш м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченого.
Щодо посилання захисника на тривалість перебування ОСОБА_5 під вартою, то суд не вважає, що тривалість розгляду та перебування особи під вартою, є такими обставинами, які впливають на зменшення ризиків, оскільки зі спливом часу не змінюються обставини, пов`язані з наведеними даними стосовно особи ОСОБА_5 та характеру пред`явленого йому обвинувачення.
На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеною наявність вищевказаних ризиків і вважає, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 314-316, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 серпня 2022 року включно.
Реквізити депозитного рахунку для зарахування застави як запобіжного заходу:
Отримувач платежу: ТУ ДСА України в Сумській області
Код отримувача : 26270240
Назва банку: ДКСУ м. Київ
Код бюджетної класифікації: 22030101
Призначення платежу: застава за кого (ПІБ), № ухвали суду, платних застави (ПІБ)
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1