Справа № 202/4637/22
Провадження № 1-кс/202/3379/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 09.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією водія військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , в якому слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Клопотання мотивовано тим, що 07.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено у тому, що 07 серпня 2022 року приблизно о 05 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Benz Vito», без р.н., VIN: НОМЕР_2 , рухався в світлий час доби, з необмеженою видимістю та оглядовістю проїзної частини, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автодороги М-18 «Харків-Дніпро» в напрямку від м. Новомосковськ, Дніпропетровської області до м. Харків.

У вищевказаний час, тобто 07 серпня 2022 року приблизно о 05 годині 15 хвилин, в зустрічному напрямку по вказаній проїзній частині, рухався автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який перевозив в якості пасажирів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Надалі під час зближення, водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на 152 км автодороги М-18 «Харків-Дніпро» змінив свій напрямок руху ліворуч, при цьому пересік дорожню розмітку 1.1 ПДР, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив лобове зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобілю із передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_12 , порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. (ґ), 2.3. (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

п. 2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

Порушення вимог п.п. 10.1, Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 ,, знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , та пасажир ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження від яких померли на місці пригоди.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми, СГМ, ЗТГК, різаної рани верхньої третини лівого плеча, забію правого перепліччя, закритого кісткового перелому лівої гомілки, множинних саден обличчя, тулубу та нижніх кінцівок з якими госпіталізована до Новомосковської Центральної районної лікарні.

07.08.2022 о 14:20 ОСОБА_4 , затримано в порядку ст.208 КПК України та поміщено до ІТТ ГУНП в Дніпропетровській області.

07.08.2022 ОСОБА_4 , в порядку ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події та схемою до нього, протоколами огляду трупів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Необхідність застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, підозрюваний усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину, наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті двох осіб та тяжкого тілесного ушкодження третій особі, на даний час завдані збитки не відшкодував, що свідчить про намір підозрюваного у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що набувши статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку з чим останньому стануть відомі анкетні дані потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, останній матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань на стадії досудового розслідування та судді.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_4 , розуміючи, що він раніше неодноразово злісно притягався до адміністративної відповідальності щодо безпеки руху, в тому числі у 2022 році за ст.130 КУпАП, проявляючи злісне порушення правил дорожнього руху в населеному пункті, тим самим створюючи небезпеку не тільки пасажиру, якого перевозив в салоні керованого ним автомобіля, а й оточуючим громадянам, тому враховуючи грубе порушення ПДР України допущене підозрюваним, що призвели до даної ДТП, є реальна можливість скоєння ним аналогічного злочину. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_4 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України (дезертирство).

Таким чином, враховуючи тяжкі наслідки завдані злочином у вигляді смерті двох осіб, слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у зв`язку із смертю потерпілих. Вважає,що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що він не оспорює підозру у вчиненні кримінального правопорушення, заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, оскільки він не має намірів переховуватися, має намір допомагати родичам загиблих та продовжити військову службу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи, суду пояснив, що заявлені прокурором ризики необґрунтовані та ґрунтуються на припущеннях. Так, після ДТП ОСОБА_4 не чинив спроб залишити місце злочину, на даний час визнає свою вину та співпрацює зі слідством, відшкодовує збитки, оплатив лікування потерпілої особи, що перебуває в лікарні, а також відшкодував повністю шкоду сестрі загиблого, що підтверджується її заявою. Крім того, жодних заяв від свідка про те, що з боку підозрюваного на неї чиниться тиск не надходило, а отже вказаний ризик є необґрунтованим. Також, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, на даний час проходить військову службу. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2022 року, протоколами огляду трупа від 07.08.2022, протоколами допиту свідка ОСОБА_13 , іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на свідка, підтверджується тим, що ОСОБА_4 може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідка ОСОБА_13 , з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні необережного злочину, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказаний ризик, на думку слідчого судді, нічим не підтверджений та ґрунтується на припущеннях.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 про те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, проходить військову службу, має позитивні характеристики, визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодовує завдану шкоду, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то обов`язки за цим запобіжним заходом не співвідносяться з обов`язками військової служби. Що стосується запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя зазначає,що на момент розгляду клопотання, жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки не надходило.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання в частині застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Не зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного та те що він приймає заходи щодо відшкодування потерпілим завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також те що злочин, що йому інкримінується не є умисним, слідчий суддя вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з того, що вона має бути достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Відповідно до вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги тяжкість інкримінованого правопорушення слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 208 000 грн. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, на думку слідчого судді, саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 05 жовтня 2022 року включно.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 208 000 (двісті вісім тисяч) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 05 жовтня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1