Справа № 202/2607/22
Провадження № 1-кс/202/2081/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровського обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 05.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.
В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000744 від 05.12.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 191 КК України
Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється групою прокурорів відділу Дніпропетровської обласної прокуратури.
Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи комунального підприємства «Еко Дніпро» за попередньою змовою з суб`єктами господарської діяльності, а саме ТОВ «Дніпроековтор» , здійснили розтрату та привласнення грошових коштів, виділених для проведення підрядних робіт із будівництва Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний».
Так, в період з 2017 року КП «Еко Дніпро» уклало з ТОВ «Дніпроековтор», договори №7 від 13.06.2018 на суму 73.01 млн. грн. та №8 від 06.12.2018 на суму 138,05 млн. грн.,
В подальшому, Східним офісом Держаудитслужби здійснювався моніторинг закупівлі КП «Еко Дніпро» ДМР за предметом закупівлі «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний». 2 черга будівництва. 1 пусковий комплекс», за результатами якої з ТОВ «Дніпроековтор» укладено договір №8 від 06.12.2018.
Моніторингом установлено, що переможцем не підтверджено наявність досвіду виконання аналогічного договору, внаслідок чого, в порушення статті 30 ЗУ «Про публічні закупівлі» та п. 3 розділу V «Оцінка тендерної пропозиції» тендерної документації замовник не відхилив тендерну пропозицію як таку, що не відповідає умовам тендерної документації.
Крім того, східним офісом Держаудитслужби проведено державний фінансовий аудит діяльності КП «Еко Дніпро» ДМР за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 за результатами якого складено аудиторський звіт №07-20/02 від 24.09.2019. Підставою для проведення аудиту є з`ясування причин його стабільно збиткового фінансового стану.
Під час проведення аудиту, за результатами проведення контрольних обстежень, встановлено факти завищення обсягів виконаних та оплачених робіт та факти невірного застосування норм під час виконання ТОВ «Дніпроековтор» будівельних робіт за договорами №00014 від 04.12.2017, №00015 від 04.12.2017, №7 від 13.06.2018 та №8 від 06.12.2018, укладених з КП «Еко Дніпро» ДМР, що призвело до завищення вартості виконаних робіт у сумі 185,1 тис. грн., що є збитками підприємства.
В ході досудового розслідування встановлено, що директором ТОВ «Дніпроековтор» є ОСОБА_7 . Засновником ТОВ «Дніпроековтор» являється ТОВ «Укрекобуд-М» код 40914041, яке зареєстровано за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, буд.23, а кінцевим власником є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, ОСОБА_8 є керівником ТОВ « Укрекобуд-М».
Одночасно з цим, встановлено, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дружиною директора КП «Еко Дніпро» ОСОБА_10 .
Окрім того, під час огляду реєстраційних документів ТОВ «Укрекобуд-М» , встановлено, що місце реєстрації засновника ОСОБА_8 співпадає з місцем реєстрації його матері ОСОБА_11 а саме: АДРЕСА_1 .
Таким чином, вищевказане дає обґрунтовані підстави вважати, що директор КП «Еко Дніпро» ОСОБА_10 за допомогою свого пасинка ОСОБА_8 , який являється кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Дніпроековтор», фактично здійснює керівництво діяльністю вказаного товариства, а також через особистий вплив через своїх заступників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надає перевагу отриманню перемоги під час закупівель та подальшого отримання коштів саме вказаним підприємством.
Під час здійснення слідчих дій встановлено, що заступник директора виконавець робіт ТОВ «Дніпроековтор», ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в близьких дружніх стосунках з директором КП «Еко Дніпро» ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснили придбання суб`єктів господарювання, з метою подальшого здійснення розкрадання коштів, які виділяються з бюджету на потреби КП «Еко Дніпро».
Так, ОСОБА_14 , є засновником ТОВ «Арамант» . Відповідно до даних Сайту «Прозорро» ТОВ «Арамант» є технічним учасником процедури закупівлі КП «Еко Дніпро» відповідно до оголошення UA-2021-11-02-003566-a.
В період документального оформлення службовими особами ТОВ «Дніпроековтор» виконання будівельних робіт субпідрядними організаціями та постачання будівельних матеріалів та надання послуг ОСОБА_14 здійснював безпосереднє керівництво та розпорядження коштами, що надходили на розрахункові рахунки ТОВ «Агра груп» та ТОВ «Алівант», спільно з донькою ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_15 . Разом з тим, ОСОБА_14 перебував на посаді головного інженера ТОВ «Агра груп», відповідно до документів поданих до банківських установ.
02.05.2019 укладено договір підряду між замовником ТОВ «Дніпроековтор» та підрядником ТОВ «Агра груп» в особі директора ОСОБА_15 , на виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті: «Комплекс раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний» із загальною вартістю виконання робіт 1 млн. 319 тис. 625,56 грн. (договірна ціна : динамічна). 26.06.2019 року складено довідку форми КБ-3 та акт КБ-2в про виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Комплекс раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний». 2 черга будівництва. 1 пусковий комплекс» на суму 1 млн. 319 тис. 625,56 грн. Відповідно до первинних бухгалтерських документів генеральним підрядником ТОВ «Дніпроековтор» підписано акти КБ-2в, в які включено вартість послуг баштового крану, площадка для роботи якого не монтувалась та відповідно будь-які будівельно-монтажні роботи із застосуванням баштового крану не виконувались.
Так, відповідно до даних ЄДРСР ТОВ «Агра груп» фігурує в ланцюгу мінімізації податкових зобов`язань, що підтверджується розглядом справи в порядку адміністративного судочинства (справа 160/17426/20, та інші ), відповідно до змісту яких ТОВ «БІТСТАМ ПОСТАЧ» та ТОВ «ФРАНКО НЕКСТ» не мали фактичної можливості з виконання відповідних робіт через відсутність матеріально-технічної бази, придбання необхідних товарів у ланцюзі постачання, найманих співробітників, що свідчать про те, що метою їх створення є лише оформлення документообігу по фіктивним господарським операціям для мінімізації сплати податкових зобов`язань, акти виконаних робіт не містять відомостей про місце проведення робіт.
З метою прикриття протиправної діяльності та знищення доказів причетності до протиправної діяльності здійснено зміну формального керівника ТОВ «Агра груп» на підставну особу - ОСОБА_16 , якого було зареєстровано засновником та керівником ТОВ «Агра Груп».
Під час огляду вилученої в ході обшуків на ТОВ «Дніпроековтор» документації встановлено, що відповідно до умов договору №0111/19 від 01.12.2019 постачальник ТОВ «Алівант» повинен поставити, а покупець ТОВ «Дніпроековтор» прийняти 200 шт. плит дорожніх (без зазначення розмірів та якісних характеристик) на загальну суму 972 тис. грн. Отримання плит оформлено відповідними видатковими накладними, та відповідно здійснено оплату за їх поставку.
Оглядом вилученої комп`ютерної техніки в офісному приміщенні яке використовує ТОВ «Дніпроековтор» встановлено наявність на ній фото, на яких зафіксовано фактичне виконання будівельних робіт з будівництва ангару(за документами тимчасовий навіс) площадки та дороги до них, на яких зафіксовано наявність пошкоджень та забруднень на дорожніх плитах, що вказує на те, що плити є бувшими в використанні. Допитані свідки повідомили, що дорожні плити, які укладались при будівництві ангару для лінії сортування ТПВ були бувші у використанні.
ТОВ «Алівант», , за місцем реєстрації відсутнє. Під час встановлення місця знаходження товариства, з`ясовано, що керівником вказаного підприємства був ОСОБА_17 .
Встановлено, що ОСОБА_17 на даний час фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Подальшими заходами встановлено, що ОСОБА_17 періодично зустрічається з ОСОБА_4 .
Таким чином, під час проведення слідчих дій, були отримані достатні докази, які вказують на те, що група осіб, до складу якої увійшли: ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , та інші в теперішній час не встановлені особи, під керівництвом ОСОБА_14 , використовуючи фіктивні підприємства, виконують функцію створення та оформлення документообігу по фіктивним господарським операціям для мінімізації сплати податкових зобов`язань генерального підрядника ТОВ «Дніпроековтор», та інших підприємств реального сектору економіки, в зв`язку з чим, є всі підстави вважати, що вони можуть бути причетними до розкрадання бюджетних грошових коштів, виділених на об`єкт будівництва: «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний».
Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема проведеними оглядами вилучених під час тимчасових доступів та запитів документів, аналізом руху коштів по вказаним підприємствам, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
07.06.2022 слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального р/с м. Кривого Рогу проведено обшук автомобіля марки CITROEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.
07.06.2022 слідчим винесено постанову про визнання вказаного в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Вказане рішення обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування були встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , під час вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із заволодінням бюджетних грошових коштів, користувалася вказаним автомобілем, і тому вказаний автомобіль є знаряддям злочину.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту є запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення та відчуження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий, прокурор, повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. У разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна, - щодо вилученого у ході обшуку автомобіля, є розумні та достатні підстави вважати, що вказане майно може бути пошкоджене, знищене чи перетворене, що унеможливить подальше використання вказаного майна в якості речового доказу під час досудового розслідування та під час судового розгляду.
Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, а також необхідний для подальшого проведення слідчих дій. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, при цьому забезпечити збереження речових доказів, що і дає достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На даній стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника та володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та відчуження, з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, оскільки особи, які ймовірно можуть бути причетними до даного злочину, використовують вказане майно, мають безпосередній доступ до нього, і можуть вчинити вищевказані дії, з метою унеможливлення притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Таким чином, тимчасове обмеження прав власника/володільця вказаного майна має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном. З огляду на вищевикладене, арешт вилученого у ході обшуку майна є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 07.06.2022 в ході обшуку автомобіля марки CITROEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Зазначене клопотання було отримано судом 09.06.2022, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий у судовому просив суд клопотання задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що тимчасово вилучений в ході обшуку автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, однак доказів на підтвердження зазначеного факту не надав.
Представник власника майна ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні надали письмові заперечення проти задоволення клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_4 не є засновником та/або директором, а також не перебуває у трудових відносинах з зазначеними в ухвалі суду суб`єктами господарювання ТОВ «Агра груп», ТОВ «Алівант», ТОВ «Мах білд девелоп», ТОВ «Арамант», ТОВ «Бідстам постач», ТОВ «Франко некст» та не має жодного відношення до об`єкту будівництва: «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний» та в рамках вказаного кримінального провадження статусу підозрюваної не має. Автомобіль марки Citroen C4 д.н. НОМЕР_1 був набутий у власність ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті її батька, що підтверджується наданими слідчому судді доказами, а саме: завіреними належним чином копіями свідоцтва по смерть ОСОБА_18 , свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на обставини кримінального правопорушення, які на думку слідчого полягають у розкраданні бюджетних грошових коштів, виділених об`єкт будівництва: «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний», вказаний автомобіль не може бути речовим доказом в розумінні вимог ст.98 КПК України, тому відсутні підстави для накладення арешту на це майно з метою збереження речових доказів.
Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 05.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.
Відповідно до копії протоколу обшуку від 07.06.2022 встановлено, що слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального р/с м. Дніпропетровська проведено обшук автомобіля марки CITROEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.
07.06.2022 слідчим винесено постанову про визнання вказаного в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим не доведено, що тимчасово вилучене в ході обшуку від 07.06.2022 майно, а саме автомобіль марки Citroen C4 д.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 є знаряддям вчинення злочину, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення., оскільки, відповідно до викладених у клопотанні слідчого обставин, предметом кримінального правопорушення можуть бути бюджетні грошові кошти, виділені на об`єкт будівництва: «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 встановлено, що автомобіль марки Citroen C4 д.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Відповідно до наданих слідчому судді доказів, а саме завірених належним чином копій свідоцтва по смерть ОСОБА_18 та свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що автомобіль марки Citroen C4 д.н. НОМЕР_1 набутий у власність ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_18 .
Доказів, які б підтверджували протиправне походження тимчасово вилученого транспортного засобу, слідчому судді не надано.
Не визначено також у клопотанні, які саме сліди кримінального правопорушення може містити вилучений транспортний засіб ОСОБА_4 , які експертні дослідження планується проводити із вказаним майном та які факти та обставин у вказаному кримінальному провадженні він може доводити в ході досудового розслідування, пов`язаного із розкраданням бюджетних коштів, виділених об`єкт будівництва: «Будівництво «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний» з огляду на вимоги ст. 91 КПК України.
Посилання слідчого, що транспортний засіб марки Citroen C4 д.н. НОМЕР_1 є знаряддям злочину, оскільки ОСОБА_4 користувалася вказаним автомобілем взагалі не узгоджується із загально прийнятим терміном «знаряддя злочину» та є суб`єктивним припущенням слідчого.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя зазначає, що належних та достатніх доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення слідчому судді не надано, а твердження слідчого, викладені у клопотання, що в період документального оформлення службовими особами ТОВ «Дніпроековтор» виконання будівельних робіт субпідрядними організаціями та постачання будівельних матеріалів та надання послуг ОСОБА_14 здійснював безпосереднє керівництво та розпорядження коштами, що надходили на розрахункові рахунки ТОВ «Агра груп» та ТОВ «Алівант», спільно з донькою ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_15 не підтверджуються об`єктивними доказами, наданими слідчому судді для вивчення. Крім того, ОСОБА_4 не є засновником та/або директором, а також не перебуває у трудових відносинах із суб`єктами господарювання ТОВ «Агра груп», ТОВ «Алівант», ТОВ «Мах білд девелоп», ТОВ «Арамант», ТОВ «Бідстам постач», ТОВ «Франко некст».

Отже, органом досудового розслідування не доведено, що перелічене у клопотанні тимчасово вилучене майно, відповідає вимогам та критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є знаряддям вчинення злочину, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом від 07.06.2022 не є належною підставою для накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно не відповідає тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування відповідно до вимог ст. 2, 98, 170 КПК України.

На підставі вищевикладеного, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровського обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 05.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 3 ст. 191 КК України не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Повернути ОСОБА_4 на тимчасово вилучений під час обшуку 07.06.2022 автомобіль марки CITROEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1