В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001850 від 03.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, розлученого, працюючого на посаді монтажника систем вентиляції кондиціювання повітря пневмотранспорту й аспірації 4 розряду ТОВ «СНІКОС», з середньою-спеціальною освітою, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

25 червня 2019 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився на дорозі по поблизу буд. АДРЕСА_2 , де зустрів потерпілого ОСОБА_7 , у якого з останнім виник словесний конфлікт на ґрунті тривалих неприязних відносин У ході з`ясування відносин з потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, умисно наніс удар своєю головою в область лівої частини голови ОСОБА_7 . У результаті злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні у вигляді хронічної субдруральної гематоми зліва, травматичний парадонтит 21-23 зубів. Дії ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тілесними ушкодженнями у вигляді хронічної субдруральної гематоми зліва та травматичного парадонтиту 21-23 зубів заподіяними потерпілому ОСОБА_7 .

Своїми діями, які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України не визнав, цивільний позов, заявлений потерпілим про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40284, 43 грн та 500000 грн моральної шкоди не визнав в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав наступне. Того дня (конкретної дати не зазначив) він приїхав до тестя і тещі забрати дітей в с. Потіївка, вийшла словесна перепалка. На територію подвір`я тестів він не заходив, їх не чіпав, був тверезий. Тесть вибіг до нього, вдарився об його лисину головою і впав. В нього ( ОСОБА_4 ) ушкоджень від удару не було. Після цього він ( ОСОБА_4 ) забрав сина і поїхав. Вину не визнає, але вказав, що травму потерпілому наніс. Зазначив також, що вони з сім`єю жили окремо від тестів, жінка з батьками спілкувалася. Після травми з тестем не спілкувався.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вина обвинуваченого підтверджується сукупністю зібраних та досліджений у судовому засіданні доказів, зокрема:

Показаннями свідків, а саме:

= свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що Демський це її зять. Потерпілий це її покійний чоловік. 05.03.2005 року Демський одружився з її донькою. Вони почали проживати в АДРЕСА_3 . Потім з`ясувалося, що Демський б`є її доньку, не давав їй вийти на роботу після декрету. Після народження внучки він заборонив їм з чоловіком спілкуватися з дітьми, казав, що вони дають мало грошей. Вони з чоловіком їздили в м. Біла Церква, щоб забрати онуків на канікули. Забирали лише з дозволу ОСОБА_9 . Близько 4-5 років тому вони з чоловіком чекали доньку та онуків на ОСОБА_10 , не дочекалися. Вона зібрала гостинці і приїхала до них додому. Дзвонила в двері, їй ніхто не відкрив. Потім відкрила донька. Вона запитала в доньки чи платять вони за квартиру. Демський вхопив її за груди і викинув з квартири. При цьому повиходили на крик сусіди, внуки кричали. Зазначила, що ОСОБА_9 часто вживав алкогольні напої, коли був п`яний, то агресивний. Вона ходила в школу і там їй сказали, що батько у вихованні дітей участі не бере. В квітні 2019 року вона поїхала на похорон брата, їй подзвонив чоловік і сказав, що впав і зламав руку. Рука була в гіпсі, вставили шпиці. В червні мали знімати шпиці. В кінці червня 2019 року вони з чоловіком забрали внуків від батьків ОСОБА_9 з с. Фесюри на своєму автомобілі, за кермом був чоловік. Коли приїхали, то вийшли сваха з сватом, вона ( ОСОБА_8 ) сказала, що їй телефонують за борги Демського. Сваха сказала, що вони вже заплатили за борги сина 100000 грн. Вони з чоловіком забрали дітей і поїхали додому. Це було в обід. Після обіду приїхали додому. Внуки мали побути в них 2-3 дні. Вдома був їхній син, зараз йому 32 роки. Вони повечеряли, близько 20 години внук пішов в хату, вона пішла в літній душ мити внучку. Загавкав собака, вона почула крик, замотала внучку в рушник і вибігла на подвір`я. Побачила, що приїхав ОСОБА_9 на службовому автомобілі, він був п`яний, кричав: «Де мої діти? ОСОБА_11 ?». Внук ОСОБА_12 його боявся. Чоловік сказав, що привезе внуків зранку. Проте Демський бігав по подвір`ю. Вказувала, що в них великий двір, з однієї сторони хата, з іншої сарай, далі літня кухня. Чоловік заспокоював ОСОБА_13 . Син стояв на подвір`ї, потім пішов в хату заспокоювати внука ОСОБА_14 . Демський почав скаржитися на їхню доньку, казав, що вони не платять за квартиру, за кредити. Потім ОСОБА_9 пішов до машини і знову почав кричати: «Діти, додому». Її чоловік сказав ОСОБА_9 , щоб він перестав пити. Чоловік стояв біля паркану на подвір`ї. Демський напроти на дорозі. Вона стала поперед чоловіка. Потім Демський розігнався, наставив кулаки над головою і побіг на них. Вона в той момент відхилилася вправо і ОСОБА_9 вдарив чоловіка головою в щелепу вліво. Це все трапилося на проході в калітку будинку. Від розгону до удару ОСОБА_9 пробіг метрів шість. Чоловік після удару впав на задню частину. Чи втрачав він одразу свідомість вона не знає, але потім він був при свідомості. Потім підбігла внучка, сказала, що дідуся не можна бити, бо він старенький. Чоловік себе погано відчував, ОСОБА_9 бігав і кричав до ОСОБА_14 , щоб той сідав в машину. Чоловік подзвонив до доньки та повідомила, що ОСОБА_9 перед цим її побив. Сказали доньці, щоб тікала з квартири. Чоловік викликав поліцію. Наступного дня його освідували. В серпні цього ж року чоловік звернувся до лікарні, бо тягнув ногу, порушилася координація. Зробили МРТ, виявили гематому, його прооперували. Операція була важка, через добу він прийшов в себе, важко відходив після операції. Вона 10 днів була біля чоловіка, вчила його говорити, ходити, читати. До удару ОСОБА_9 в чоловіка травм голови не було. Зазначила, що її чоловік був здоровим, зростом 1 метр 82 см, ні з ким не бився. Після цього ОСОБА_9 не намагався допомогти коштами, не запитував як чоловік. З донькою ОСОБА_9 розлучився. Онук залишився жити з ОСОБА_9 , внучка з донькою. Чоловік помер, причина смерті була рак прямої кишки;

= свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що він син померлого потерпілого. 25.06.2019 року його батьки забрали племінників з с. Фесюри близько 10-11 години. Цього ж дня близько 19 години приїхав ОСОБА_9 на автомобілі «Opel» хечбек, припаркувався біля подвір`я. Вийшов батько, потім вийшов він. Демський сказав, що хоче забрати дітей і підвищив тон. Він ( ОСОБА_15 ) в цей час був в хаті. Також на подвір`ї був батько, ОСОБА_12 , ОСОБА_16 і мама. Вони почули, що прийшов ОСОБА_9 , він був нетверезий, вийшов за подвір`я. Діти були на вулиці, ОСОБА_12 боявся батька. Від Демського було чути запах алкоголю. Пройшла година, батько і матір стояли за хвірткою на відстані метра, мати стояла зліва від батька. Демський стояв напроти них, з розгону вдарив батька головою лобом в ліву частину голови. Батько від удару впав на спину, він підбіг, відпихнув Демського. У батька було припухле обличчя, наступного дня він звернувся до лікарні. Ще з весни у батька була травма руки, він зламав ключицю під час падіння з мопеду.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

= заявою ОСОБА_7 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 від 03.07.2019 року (т.1, а.с. 219);

= протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.07.2019 року, відповідно до якого потерпілий зазначив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 від 25.06.2019 року (т.1, а.с. 220, 221);

= копією довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 від 24.05.2019 року № 02-23-202, відповідно до якої останній зареєстрований в АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 222);

= копією пенсійного посвідчення ОСОБА_7 (т.1, а.с. 223);

= заявою ОСОБА_7 від 04.07.2019 року про долучення до матеріалів кримінального провадження документів (т.1, а.с. 224);

= копією паспорта ОСОБА_7 (т.1, а.с. 225);

= копія ідентифікаційного коду ОСОБА_7 (т.1, а.с. 226);

= заявою ОСОБА_8 (т.1, а.с. 227);

= протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 06.09.2019 року та додатку до нього CD-диск за участі спеціаліста ОСОБА_17 , статиста ОСОБА_18 , під час проведення якого потерпілий ОСОБА_7 розповів про події, які відбувалися 25.06.2019 року, за допомогою статиста відтворив механізм нанесення йому ( ОСОБА_7 ) удару (т.1, а.с. 228-233);

= протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 06.09.2019 року та додатком до нього DVD-диск за участі спеціаліста ОСОБА_17 , статиста ОСОБА_18 , під час проведення якого свідок ОСОБА_8 розказала про події, які відбувалися 25.06.2019 року, за допомогою статиста відтворила механізм нанесення ОСОБА_7 удару (т.1, а.с. 234-239);

= протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 06.09.2019 року та додатком до нього CD-диск за участі спеціаліста ОСОБА_17 , статиста ОСОБА_18 , під час проведення якого свідок ОСОБА_15 розказав про події, які відбувалися 25.06.2019 року, за допомогою статиста відтворив механізм нанесення його батьку ОСОБА_7 удару ОСОБА_4 (т.1, а.с. 240-245);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року про призначення в даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи (т.1, а.с. 246);

= висновком експерта № 484/д від 26.09.2019 року, відповідно до якого: 1. При вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_7 знайдені наступні ушкодження: хронічна субдуральна гематома зліва, травматичний парадонтит 21, 23 зубів. 2. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами могли виникнути від ударів ними (руками, ногами, головою) по голові потерпілого, можливо в строк та за обставин, вказаних в ухвалі. 3. Хронічна субдуральна гематома зліва відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні; травматичний парадонтит 21, 23 зубів зубів відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. 4. Локалізація та характер ушкоджень, наявність субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку, відсутність зони «протиудару» під оболонками головного мозку дають змогу вважати, що дані тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту з прискоренням (т.1, а.с. 248);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року про призначення в даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи (т.1, а.с. 246);

= висновком експерта № 486/д від 26.09.2019 року, відповідно до якого: 1. Не виключена можливість виникнення ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, вказаних свідком ОСОБА_15 у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.09.2019 року. 2. Локалізація та характер ушкоджень, наявність субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку, відсутність зони «протиудару» під оболонками головного мозку дають змогу вважати, що дані тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту без прискорення (т.2, а.с. 1,2);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року про призначення в даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи (т.2, а.с. 3);

= висновком експерта № 485/д від 26.09.2019 року, відповідно до якого: 1. Не виключена можливість виникнення ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.09.2019 року. 2. Локалізація та характер ушкоджень, наявність субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку, відсутність зони «протиудару» під оболонками головного мозку дають змогу вважати, що дані тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту без прискоренням (т.1, а.с. 4,5);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року про надання слідчому доступу до медичної документації історії хвороби ОСОБА_7 , яка перебуває у володінні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» (т.2, а.с. 6);

= протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.09.2019 року, відповідно до якого слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ознайомився з історією хвороби ОСОБА_7 (т.2, а.с. 7);

= описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 19.09.2019 року, а саме історії хвороби ОСОБА_7 (т.2, а.с. 8);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року про доручення проведення в даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи (т.2, а.с. 9-11);

= висновком експерта № 494/д від 26.09.2019 року, відповідно до якого: 1. Не виключена можливість виникнення ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, вказаних свідком ОСОБА_8 у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.09.2019 року. 2. Локалізація та характер ушкоджень, наявність субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку, відсутність зони «протиудару» під оболонками головного мозку дають змогу вважати, що дані тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту без прискоренням (т.2, а.с. 12,13);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2019 року потерпілого ОСОБА_7 з додатком DVD-R диском за участі статиста ОСОБА_18 , під час проведення якого ОСОБА_7 зазначив дату, час та обставини, за яких він отримав тілесні ушкодження руки 21.04.2019 року (т.2. а.с. 14-18);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2019 року про надання тимчасового доступу до історії хвороби ОСОБА_7 , яка перебуває у володінні КНП БРР «Білоцерківська центральна районна лікарня» (т.2, а.с. 19-21);

= протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.10.2019 року, відповідно до якого слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ознайомився з історією хвороби ОСОБА_7 (т.2, а.с. 22);

= описом речей і документів, які були вилучені 21.10.2019 року, а саме історії хвороби ОСОБА_7 (т.2, а.с. 23);

= постановою слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області від 21.10.2019 року, відповідно до якої призначено проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 (т.2, а.с. 24, 25);

= висновком експерта № 545/д від 25.10.2019 року, відповідно до якого: 1. Характер черепно-мозкової травми у вигляді хронічної субдуральної гематоми зліва у гр. ОСОБА_7 виникла в результаті травми, отриманої 25 червня 2019 року (т.2, а.с. 26, 27);

= копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ,, відповідно до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, прокурором було надано, а в судовому засіданні досліджено витяг з ЄРДР № 0001850 від 03.07.2019 року за ч. 1 ст. 122 КК України щодо факту нанесення тілесних ушкоджень 25.06.2019 року ОСОБА_4 ОСОБА_7 (т.1, а.с. 218).

Всі вищевказані матеріали приймаються судом як допустимі та належні докази, оскільки вони складені слідчими відповідно до вимог КПК України, підписані всіма учасниками слідчих дій без зауважень.

Отже, джерелами доказів в їх сукупності підтверджується обставини, регламентовані ст. 91 КПК України, тому суд визнає їх належними й допустимими, що свідчить про те, що у ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що 25 червня 2019 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, умисно наніс удар своєю головою в область лівої частини голови ОСОБА_7 , чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні у вигляді хронічної субдуральної гематоми зліва, травматичний парадонтит 21-23 зубів.

Усі вищенаведені докази свідчать про винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України, а позиція останнього щодо невизнання вини є неправдивими і свідчить лише про намагання ухилитися від покарання за вчинене. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведена в повному обсязі.

Також суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його тверджень про те, що потерпілий ОСОБА_7 наніс йому удар в голову своєю головою. Про це свідчить локалізація нанесеного ОСОБА_7 ОСОБА_4 удару, показаннями свідків та проведеними зі свідками слідчими експериментами.

Крім того, суд критично ставиться до доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_5 щодо не доведення цивільним позивачем матеріальної шкоди. Так, захисник вважає, що чеки на придбання ліків потерпілим нічим не підтверджуються, має сумніви, що деякі ліки призначалися для лікування потерпілого, не підтверджено також призначення потерпілому МРТ. На рецептах відсутня інформація про медичний заклад, номер рецептів, категорію відпуску, печать лікаря, підпис лікаря, є рецепти без дати. Захисник стверджував, що, на його думку, деякі рецепти виписані не медичними працівниками. Крім того, на рецептах є скорочення назв лікарських засобів, що не допускається. Просить виправдати ОСОБА_4 .

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України характеризується умисною формою вини. Це свідчить про те, що ОСОБА_4 під час заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачав настання шкідливих наслідків внаслідок своїх дій.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обтяжуючі обставини по справі відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику. Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Відповідно до відповіді головного лікаря КПН БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_19 від 13.09.2019 року, ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався (т.2, а.с. 163). З характеристики начальника КП ЖЕК № 6 ОСОБА_20 від 17.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 громадський порядок не порушував, скарг від сусідів не надходило, активної участі в громадському житті ЖЕК не приймав (т.2, а.с. 30). ОСОБА_4 має на утриманні сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком доньки ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває на утриманні матері, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (т.2, а.с. 31, 32). Відповідно до копії характеристики з місця роботи ТОВ «Снікос», ОСОБА_4 характеризується позитивно (т.2, а.с. 33). Відповідно до досудової доповіді від 17.09.2021 року (т.1, а.с. 196-199) ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, рівень ймовірної небезпеки для суспільства є середнім.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа важається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі і у відповідності до ст. 75 КК України суд вважає за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком, зобов`язавши відповідно до п.п.1,2 ч. 1, п. 2,4 ч. 2 ст. 76 КК України ОСОБА_13 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Також суд не вбачає підстав для перекваліфікації складу злочину.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані та, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40284 грн 43 коп та моральної шкоди в розмірі 500000 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов не визнав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_7 помер.

Ухвалою суду було замінено цивільного позивача ОСОБА_7 на його сина ОСОБА_15 .

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_15 позов підтримав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В суді повністю доведено спричинену ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 40284 грн 43 коп. Даний факт підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 6356/916, відповідно до якої у ОСОБА_7 було встановлено клінічний діагноз: посттрепанаційний дефект тімінно-скроневої області черепу зліва. Стан після видалення хронічної субдуральної гематоми зліва від 18.10.19 р. (т.1, а.с. 64). Крім того, ОСОБА_7 13.08.2019 року було проведено обстеження МРТ та висновком встановлено, що МРТ-картина субдуральної гематоми (підостра стадія) по конвексу лівої гемісфери головного мозку, з вираженим дислокаційним синдромом. МРТ-картина дисциркулярної енцефалопатії. Синдром «порожнього турецького сідла» (т.1, а.с. 67). Також 17.10.2019 року потерпілому ОСОБА_7 було проведено МРТ головного мозку, відповідно до висновку якого стан внаслідок оперативного втручання з приводу видалення субдуральної гематоми ліворуч у вигляді кісткового дефекту лівих тім`яної та скроневої кісток. МРТ-картина дисциркулярної енцефалопатії. Синдром «порожнього турецького сідла» (т.1, а.с. 65). В матеріалах кримінального провадження також містяться рецепти на придбання ліків та товарні чеки, які підтверджують їх вартість (т.1, а.с. 69-100), тому матеріальна шкода в даному розмірі повністю обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) від 31 березня 1995 року № 4 (далі Постанова).

У абзаці 1 пункту 9 цієї ж Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зазначає, що померлий потерпілий ОСОБА_7 заявив позов про стягнення також моральної шкоди в розмірі 500000 грн з обвинуваченого ОСОБА_4 . В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_15 підтримав позов в даній частині.

Суд констатує, що в зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_7 в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь цивільного позивача ОСОБА_15 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн слід відмовити, оскільки під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Встановити обсяг страждань та характер немайнових втрат неможливо в зв`язку із смертю потерпілого.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 40284 грн 43 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1