Справа № 296/1993/22
УХВАЛА
Іменем України

02 травня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської Спеціалізованої прокуратури у Військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любешів Любешівського району Волинської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 та зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 п. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, внесеному 07.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності, і витримки, постійно підвищувати рівень професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Збройних Сил України.

У порушення вище вказаних вимог Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 07 березня 2021 року, близько 15 години 00 хвилин разом із ОСОБА_7 , знаходились в подвір`ї господарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , побачили на той час невідомих раніше їм малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були одягнуті у камуфляжні куртки та при собі мали іграшкові автомати, побачивши останніх, почали втікати.

У цей час та в цьому ж місці, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наказали їм зупинитися, про те ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили втікати не виконуючи наказ останніх, після чого в ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник раптовий прямий умисел на вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 групою осіб без попередньої змови.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та спільно, тобто групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрили вогонь на враження по останнім з вогнепальної зброї марки АКС У калібру 5,45, що знаходилась у ОСОБА_5 та мисливської нарізної рушниці «ВУЛКАН ТК», що знаходилась у ОСОБА_7 та вчинили близько 25 пострілів на враження у напрямку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Як наслідок, малолітньому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення шиї, хребта та грудної клітки зверху вниз, зліва на право, які не сумісні з життям в наслідок яких останній помер на місці.

Окрім цього, в цей же час та у вказаному місці, як наслідок злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді вогнестрільного перелому плечевої кістки на відростку лопатки.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розуміючи та усвідомлюючи, що виконали усі дії спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 припинили вогонь та залишили місце вчинення злочину. Тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виконали сі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин, щодо позбавлення життя ОСОБА_10 не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, останньому була надана своєчасна медична допомога.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві малолітньої дитини вчинене групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 2 п.2 ст. 115 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на умисне вбивство малолітньої дитини вчинене групою осіб, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві малолітньої дитини вчинене групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 2 п.2 ст. 115 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на умисне вбивство малолітньої дитини вчинене групою осіб, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати вказаних осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 07 травня 2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки судово медичних експертиз ОСОБА_10 та трупа ОСОБА_9 , вибухо технічних експертиз, провести слідчі експерименти з учасниками подій, після яких необхідно призначити та отримати висновок комплексної судової медико криміналістичної та балістичної експертизи.

Також посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому та просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КК України. Також вказав на можливість відрізнити дітей від дорослих чоловіків.

Захисник у судовому засіданні просила застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказала на відсутність ризиків та невірну кваліфікацію злочину, на відсутність умислу стріляти в малолітніх та виконання наказу щодо пострілів від ОСОБА_7 , а також на необхідність та можливість підозрюваного перебувати в ЗСУ для захисту країни.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав на відсутність умислу стріляти по малолітніх дітях та на складність ситуації в перші дні війни, а також на надання допомоги потерпілому ОСОБА_10 . Наголосив на неможливість завдання поранень зі своєї сторони, оскільки був позаду іншого підозрюваного та не міг здійснювати постріли. Також зазначив, що постріли ним здійснювалися в гору або по ногам.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 07 березня 2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

08 березня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 п. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.03.2022 слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_11 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 травня 2022 року.

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 07.03.2022 року продовжено до 08.06.2022 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Так на момент розгляду клопотання наданими до нього матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 п. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, і такі докази є достатніми на час розгляду клопотання для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протокол ОМП від 07.03.2022 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 № НОМЕР_2 , протоколами допиту свідків від 07.03.2022 року та 08.03.2022 року, протоколами ОМП від 07.03.2022 року, протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , висновком експерта № СЕ-19/106-22/9-БЛ від 21.03.2022 року, протоколом допиту малолітнього ОСОБА_10 , протоколами проведення слідчого експерименту від 26.04.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворювати будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати.

Також, зважаючи на наведені стороною обвинувачення доводи та надані докази, вбачається доведеною обставина неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також вбачається, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 07.05.2022, однак завершити досудове розслідування до вказаного часу не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки судово медичних експертиз ОСОБА_10 та трупа ОСОБА_9 , вибухо технічних експертиз, провести слідчі експерименти з учасниками подій, після яких необхідно призначити та отримати висновок комплексної судової медико криміналістичної та балістичної експертизи.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, враховуючи особу підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків, необхідність отримання результатів судових експертиз, а також вчинення злочину під час воєнного стану слід вважати доведеними стороною обвинувачення викладені в клопотанні обставини про те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворювати будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, і що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Доводи сторони захисту щодо пострілів та виконання наказів підлягають встановленню. Інші доводи підозрюваного та захисника також не можуть бути підставою для висновку про можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на встановлені ризики та особу підозрюваного, а також підстав вважати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спричинив загибель людини (малолітньої дитини), слідчий суддя продовжуючи строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.40, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199,201, 205, 206, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 08.06.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 08.06.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1