Справа № 461/9505/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/225/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 лютого 2022 року, за участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

встановила:

цією ухвалою, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, терміном на шістдесят діб, тобто до 29 квітня 2022 року включно.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 повідомити письмово під розпис підозрюваного ОСОБА_7 про покладені на нього обов`язки і роз`яснити наслідки їх невиконання.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, та обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 744 300 грн.
Вважає, що вищевказана ухвала суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у відкритих викраденнях чужого майна (грабежах), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 -ч. 2 ст. 186, ч. 2, 5 ст. 186 КК України.
Разом з тим, обставини та ризики, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на сьогоднішній час не зменшились та продовжують існувати.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 загрожує максимальне покарання у виді позбавлення волі від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі; у підозрюваного відсутнє постійне місце роботи; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_7 , що становить 1 372 000 грн. та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, їх кількість та тяжкість, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 загрожує максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна, і це може стимулювати підозрюваного до втечі, та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини підозрюваний може перетнути, в тому числі й незаконно, державний кордон України.
Враховуючи, що місцезнаходження викраденого майна, а також знарядь та засобів вчинення даних правопорушень органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 може знищити або сховати викрадене майно, а також знаряддя та засоби вчинення правопорушень, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також інших осіб, яким відомі обставини скоєння даних кримінальних правопорушень шляхом їх переконання та залякування, схиляння до зміни наданих ними показань з метою викривлення фактичних обставин, створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованих злочинів та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Окрім цього, ОСОБА_7 може намагатись вплинути на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованих злочинів.
Вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується кількістю, характером та тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та з огляду на той факт, що останній ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а вчинення подібного роду кримінальних правопорушень є його основним джерелом незаконного заробітку та збагачення, в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може надалі займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Поряд з цим, суд зазначає про введення на території України воєнного стану як обставину для забезпечення підозрюваного правом здійснювати захист території України, українських цінностей та своєї родини.
Водночас, сторона обвинувачення не погоджується з такими висновками суду, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого чужого майна (грабежі), тобто в тяжкому майновому кримінальному правопорушенні.
Згідно наявної інформації ОСОБА_7 не є учасником бойових дій, немає реального військового досвіду який згідно Указу Президента України дає права на зміну запобіжного заходу, а тому його звільнення з під варти з мотивів вступу до лав Територіальної оборони, яка на даний час і так є переповненою, є нічим іншим, як способом уникнення від застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Крім цього, наявність воєнного стану, сприяє наявності непідконтрольних українській владі територій та підвищенню рівня майнових злочинів, зокрема мародерства.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у відкритому заволодінні майна (грабежі) наявний значний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, з огляду на той факт, що останній ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а вчинення подібного роду кримінальних правопорушень є його основним джерелом незаконного заробітку та збагачення.
Судом при винесенні ухвали зазначені вище обставини враховані не були, не зазначено інших обставин, які б могли обґрунтувати необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .
На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечили подану апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапідлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів клопотання відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001182 від 02.07.2021 за підозрою, зокрема, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України.
04.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2,5 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 744 300 грн.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 05.03.2022, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк немає можливості у зв`язку з необхідністю завершення та проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий вказує на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають і стогне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Положення ст. 199 КПК України регулюють порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
У ч. 3 ст. 199 КПК України зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого частково, мотивував своє рішення, зокрема, тим, що станом на день розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на території України введено воєнний стан, ведуться воєнні дії, відтак з метою забезпечення підозрюваного правом здійснювати захист території України, українських цінностей, своєї родини, та враховуючи що останній не судимий, слідчий суддя прийшов до переконання про можливість до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На переконання колегії суддів застосований слідчим суддею запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , а саме особисте зобов`язання є м`яким в даному конкретному випадку, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2, 5 ст. 186 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими. Ризики, які враховані під час ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу не зменшились. Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки вказують на ризик переховування від органів досудового розслідування від органів досудового розслідування та суду. На момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що вказує на те, що ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.
Доводи сторони захисту не спростовують наявності ризиків у кримінальному провадженні та не свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
З врахуванням наведеного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виправданим, буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
При апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики.

Такими доказами є фактичні дані, отримані органом досудового розслідування шляхом проведення досудового розслідування, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

На переконання апеляційного суду, ризики визначені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити або викрадене майно, а також знаряддя та засоби вчинення правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, в даному випадку є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України. При цьому, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні досудове слідство триває.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів, враховуючи особу ОСОБА_7 , його вік, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, сімейне становище, те, що останній має на утриманні малолітніх дітей, характер інкримінованих злочинів, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити або викрадене майно, а також знаряддя та засоби вчинення правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочинів, в яких він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 200 грн.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою слід задовольнити частково.
Отже, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 лютого 2022 року, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 із тримання під вартою на особисте зобов`язання слід скасувати, продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб, тобто до 29 квітня 2022 року включно, визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 496200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) грн. та у разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 лютого 2022 року, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 із тримання під вартою на особисте зобов`язання скасувати.
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб, тобто до 29 квітня 2022 року включно.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 496200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) грн.
Роз`яснити ОСОБА_7 , право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066 , банк отримувача: ДКС України, м.Київ , , код банку отримувача (МФО) 820172. Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4