Справа № 545/782/22
Провадження № 1-в/545/184/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саворка Богуславського району Київської області , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом,

Засудженого : 24.12.2019 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 186 ,70 КК України до 4 років позбавлення волі,

Початок строку 24.12.2019 року, кінець строку 24.12.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув Ѕ частину строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого та представника колонії на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув Ѕ частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений 24.12.2019 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 186,70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Встановлено, що засудженим відбута 1/2 частина строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений стягнень не мав, має 3 заохочення, має непогашений виконавчий лист.

Згідно витягів із протоколів засідань комісії Божковської виправної колонії № 16 від 28.12.2020 р. № 24, від 30.04.2021 року № 8, від 31.12.2021 року № 24 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 39,49,75).

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 26.04.2022 року , направленої до суду після подачі засудженим заяви про умовно-дострокове звільнення, вбачається, що він не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення ( а.о.с. 76 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженого, тяжкість скоєного злочину, дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_4 , його сумлінну поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1