Справа № 349/1271/22
Провадження № 1-кп/349/140/22
У Х В А Л А
іменем України

30 вересня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники підготовчого провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,

встановив:

29 вересня 2022 року з прокуратури надійшли на розгляд суду матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики , передбачені пунками 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на тривалий строк; впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони є його родичами; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення відповідальності, зокрема не з`являтися на виклики до суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла, законний представник неповнолітньої потерпілої у підготовче судове засідання не прибули.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання про застосування запобіжного заходу, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
Відповідно до частини третьої 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за статтею 12 КК України належить до особливо тяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків прокурором обґрунтовується посиланнями на те, що потерпіла доводиться рідною сестрою обвинуваченого, а також свідки є його родичами, тому обвинувачений зможе вжити заходів для впливу на таких осіб з метою надання ними необхідних для обвинуваченого показань або ж їх ненадання, перекручування чи спотворення дійсних обставин справи.
На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на потерпілу та свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та їх дослідження, і тому, заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
Наведені вище обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та деяких свідків, які є його родичами і при цьому судом оцінена наявність обставин, які за статтею 178 КПК повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема міцність соціальних зв`язків, наявність дітей, наявність постійного місця роботи, стан здоров`я, тощо.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не забезпечить дієвості кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч.4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно обвинувального акта вчинений з застосуванням насильства, а тому суд на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 205,315 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 28 листопада 2022 року включно. Строк дії ухвали до 28 листопада 2022 року.
Підготовче засідання відкласти до 13 год. 00 хв. 04 жовтня 2022 року
Ухвала суду щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1