ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/39/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0003248 відомості про яке внесено до ЄРДР від 02.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької обл., українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києваза погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києвазвернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження № 0003248 відомості про яке внесено до ЄРДР від 02.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003248 відомості про яке внесено до ЄРДР від 02.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2021 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував у кафе «Каприз», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 5, де разом з ОСОБА_8 та іншими особами вживали алкогольні напої.
Через деякий час ОСОБА_4 пішов у невідомому напрямку.
Близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_8 вийшов з приміщення кафе «Каприз» та пішов у напрямку вул. Сормовська, 18 у м. Києві, де зустрів ОСОБА_4 .
При зустрічі між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, без будь-яких пояснень наніс удар в обличчя ОСОБА_8 від якого останній впав на землю.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , тримаючи в руках невстановлений досудовим розслідуванням предмет, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс вказаним предметом декілька хаотичних ударів в область грудної клітини ОСОБА_8 , спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з дотисним пораненням перикарду.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дебальцеве Донецької обл., українець, громадянин України, одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимийв силу ст. 89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 ;
- довідкою КМКЛ ШМД №249 від 02.11.2021 р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
17.11.2021 року ОСОБА_4 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В ході проведення досудового розслідування до ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 40 КПК України надавалося доручення з метою встановлення та забезпечення участі у слідчих діях підозрюваного.
Відповідно до наданого доручення та проведених заходів направлених на встановлення місця знаходження ОСОБА_4 позитивного результату не було досягнуто. В рамках даного доручення було перевірено місця можливого проживання (перебування) ОСОБА_4 , в тому числі перевірено адресу проживання його дружини, проте жодної інформації про його місце знаходження встановити не представилось за можливе.
17.11.2021 року повідомлення про підозру було отримано ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для вручення її чоловіку ОСОБА_4
25.11.2021 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва органу досудового розслідвання надано дозвіл на затримання ОСОБА_4
06.04.2022 року о 00 год. 15 хв. відповідно до протоколу затримання особи на піставі ухвали слідчого судді ОСОБА_4 затримано відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без правав на внесення застави, зважаючи на злочин, вчинений із застосуванням насильства, обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, й вказані обставини спонукали його з листопада 2021 року та у подальшому можуть спонукати до переховування з метою уникнення покарання, адже він одразу після вчинення інкримінованого злочину зник з місця події, потерпілому не надав жодної допомоги, офіційно не працевлаштований. Також він може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правовопорушення, враховуючи те, що органом досудового розслідвання не встановлено місце безпосереднього знаходження знаряддя вчинення злочину, з яким ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. Окрім того про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, разом з тим він є особою, яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальност й покарання про позбавлення волі, призначене вироком суду, не перевиховало його, він не став на шлях виправлення, й знову через вчинив нове кримінальне правопорушення (насильницький злочин).

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, такий як особисте зобов`язання, водночас підозрюваний свою вину у вчиненні злочину визнав частково та вважав, що підстав для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою не має, оскільки матиме добросовісну процесуальну поведінку.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003248 відомості про яке внесено до ЄРДР від 02.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

17.11.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке отримано ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для вручення її чоловіку ОСОБА_4
25.11.2021 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва органом досудового розслідвання отримано дозвіл на затримання ОСОБА_4
06.04.2022 року о 00 год. 15 хв. відповідно до протоколу затримання особи на піставі ухвали слідчого судді ОСОБА_4 затримано відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 ;
- довідкою КМКЛ ШМД №249 від 02.11.2021р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років (ч.1 ст. 121 КК України).

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), а також ризиків дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п.1, 2, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання продовженню спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, адже розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років (ч.1 ст. 121 КК України), й вказана обставина може спонукати його до продовження переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, адже він одразу після вчинення інкримінованого злочину зник з місця події, потерпілому не надав жодної допомоги, тобто має негативну процесуальну поведінку: 25.11.2021 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надано дозвіл на його затримання як щодо особи, який переховувався від органу досудового розслідування, офіційно не працевлаштований. Також він може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правовопорушення, враховуючи те, що органом досудового розслідвання не встановлено місце безпосереднього знаряддя вчинення злочину, з яким ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. Окрім того про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, разом з тим він є особою, який не судимий в силу ст. 89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальност, й покарання про позбавлення волі, призначене вироком суду, не перевиховало його, він не став на шлях виправлення, й знову через вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин).

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.
Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з характером підозрюваного, як особи, яка має негативну процесуальну повідінку у цьому кримунальному провадженні з листопада 2021 року, раніше притягувався до кримінальної відповідальност й покарання про позбавлення волі, призначене вироком суду, не перевиховало його, на шлях виправлення не став, висновків не зробив, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.
Позиція підозрюваного та його захисника щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, жодним чином вказані висновки не спростовують, адже підозрюваний був обізненаний про оголошену підозру, проте вживав заходів для переховування від органу досудового рослідування, а притягнення до кримінальної відповідальност й покарання про позбавлення волі, призначене вироком суду, не перевиховало його, він не став на шлях виправлення.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений із застосуванням насильства, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою без права на внесення застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний хоча й є особою, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, й покарання про позбавлення волі, призначене вироком суду, не перевиховало його, він не став на шлях виправлення, й знову вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин), зважаючи на вчинений ним злочин, а усвідомлення наслідків покарання може вплинути на продовження його недобросовісної процесуальної поведінки - переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину - продовження злочинної діяльності, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правовопорушення, враховуючи те, що органом досудового розслідування не встановлено місце безпосереднього знаряддя вчинення злочину, з яким ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0003248 відомості про яке внесено до ЄРДР від 02.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької обл., українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого в силу ст. 89 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів без визначенням розміру застави.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з 00 год. 15 хв. 06 квітня 2022 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 00 год. 15 хв. 06 червня 2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: