06.06.2022 Справа № 756/847/17
№ 1-кп/117/22
УХВАЛА
06 червня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
Судді ОСОБА_2 ,
Присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
додаткових присяжних ОСОБА_6 ,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

провівши судове засідання в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

11.05.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на альтернативний не пов`язаний із триманням під вартою.

Крім того, 30.05.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю або заставу.

Крім того, 31.05.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурори підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Щодо клопотань сторони захисту категорично заперечували.

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала подане нею письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу, просила його задовольнити з викладених підстав. Крім того, зазначила, що ОСОБА_13 не підпадає під перелік осіб які в умовах воєнного стану мають право виїхати за межі території України, має можливість проживати в м.Києві у свого сина ОСОБА_14 , який у свою чергу буде забезпечувати останнього харчами, а тому при зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, ризик втечі ОСОБА_13 та перетину останнім кордону України повністю відсутній. Також, захисник зазначила, що ОСОБА_13 одружений, має на утриманні дітей, має бездоганну репутацію, у зв`язку із чим просила змінити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю або заставу.

Захисник ОСОБА_11 підтримала клопотання захисник ОСОБА_10 в повному обсязі та просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що ОСОБА_13 дійсно не має можливості в законодавчому сенсі покинути територію України, не має наміру переховуватися від суду, а очікує прийняття законно та обґрунтованого рішення у даному кримінальному провадженні, тим більше, що на переконання сторони захисту є всі підстави для постановлення виправдувального вироку або розгляду клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Категорично заперечувала щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість наведених у клопотанні стороною обвинувачення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також звернула увагу суду, що прокурором зменшена кількість раніше наголошених ризиків, якими обґрунтовувались клопотання про продовження запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_12 просив суд при розгляді клопотань зберегти неупередженість та не покладатися на доводи правоохоронних органів, викладені у клопотанні. Зазначив, що клопотання сторони обвинувачення за змістом і формою не відповідає нормам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини. Наявність ризиків, які зазначає сторона обвинувачення не виключає можливості застосування будь-якого альтернативного запобіжного заходу з метою належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказав, що для запобігання порушення обвинуваченим його процесуальних обов`язків достатньо застосувати цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, так обвинувачений зможе спілкуватися з родиною, забезпечити собі належне медичне обстеження. Також, захисник зазначив, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_13 не було вручено, тому статус підозрюваного він у даному кримінальному провадженні не набув.

Обвинувачений ОСОБА_13 категорично заперечував проти можливості задоволення клопотання про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наголошував на те, що в порушення вимог законодавства з штучно створених представниками державного обвинувачення умов незаконно утримується в умовах ізолятора тимчасового тримання, де створенні для нього жахливі, нестерпні умови, які він сприймає як катування над собою, зазначив, що таке утримання в жахливих умовах та відношення до нього порушують всі можливі законодавчі акти. Крім того, зазначив, що в умовах ІТТ йому не надається належна медична допомога, також вказав, що на підставі рішень суду, процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 фактично обмежує його у можливості отримання кваліфікованої та відповідної до існуючих стандартів допомоги лікаря стоматолога. Крім того, вказав, що за час перебування в ІТТ у нього значно погіршився зір, а отримати в умовах ІТТ допомогу та консультацію лікаря офтальмолога не має можливості. Крім того, зазначив, що утримуючись в умовах ІТТ він позбавлений можливості здійснювати ефективний захист себе від кримінального переслідування, рейдерського та незаконного позбавлення його та його родини нерухомості та статків, оскільки обмежений у праві на побачення, на здійснення телефонних дзвінків. Просив звернути увагу суду, що добровільно, у законний спосіб, будучи впевненим у наданні йому гарантій екс-президентом України ОСОБА_16 , щодо забезпечення безпеки його життю та здоров`ю, прибув на територію України, з метою доведення своєї непричетності до всіх кримінальних проваджень, що на даний час перебувають на різних стадіях процесу. Просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та вирішити питання щодо його належного утримання, у разі задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, забезпечити йому право на отримання належної медичної допомоги. Всі кримінальні провадження щодо нього є сфальсифікованими на замовлення злочинного угрупування під керівництво та за рахунок фінансування ОСОБА_17 , спрямовані на позбавлення його життя, а також на позбавлення його та його родини майна та статків, з метою недопущення викриття злочинної діяльності самого ОСОБА_18 . Вказуючи на його бездоганну репутацію будучи банкіром та народним депутатом України двох скликань, а також на його міцні соціальні зв`язки, просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення, та обрати альтернативний запобіжний захід у виді застави або домашнього арешту. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 та подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, ОСОБА_13 зазначив, що 26.05.2022 до його камери було поміщено особу кремезної статури з явними ознаками поведінки особи досвідченого військовослужбовця, який протягом ночі поводив себе підозріло, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості відпочити. На ранок у даної особи було виявлено ножа. Дані обставини свідчать про явну загрозу його життю та здоров`ю, хоча він утримується в умовах ІТТ саме на підставі застосування заходів безпеки.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Крім того, відповідно до абзаці 2 ч. 2 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Абзацом 3 наведеної вище норми КПК України під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 27.06.2022 року.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. У справі «Смирнов проти Росії» визначено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на значимі для даного провадження обставини, дані про особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_13 має громадянство інших країн (Республіки Грузії та Канади), те, що він тривалий час переховувався від слідства та суду, зокрема, і на території Російської Федерації, та перебував у розшуку, здійснивши втечу з- під варти, те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинило загибель людини, те, що відносно ОСОБА_13 наявні й інші кримінальні провадження, за якими він обвинувачується також у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про те, що ОСОБА_13 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на його особисту свободу та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи, а тому, на переконання суду, на даному етапі необхідно продовжити ОСОБА_13 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи сторони захисту, та обвинуваченого, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не доведено і вони взагалі відсутні, є необґрунтованими. Окрім того, на переконання суду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, хоча і дещо знизилися, але продовжують існувати, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та іншим обставинам, встановленим у справі.

Крім того, слід звернути увагу, що за загальновідомим фактом Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в зв`язку з початком військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан.

Під час розгляду кримінального провадження, а також під час розгляду даних клопотань, обвинувачений ОСОБА_13 неодноразово наголошував проте, що керівництво російської федерації останньому на законних підставах було надано свідоцтво про надання тимчасового сховища на території рф з підстав переслідування в державі Україна. Наведені обставини на думку суду підтверджують наявність ризику втечі ОСОБА_13 за межі території України.

А тому у даному випадку ризик втечі, є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.

Відтак, ризик можливої спроби ОСОБА_13 переховуватись від суду не може бути спростований самими твердженнями обвинуваченого про те, що він не має наміру та можливості для виїзду за межі України. Спроби переховуватися від суду, тому і не реалізовані ОСОБА_13 реально, оскільки він утримується під вартою з моменту затримання та у останнього не було такої можливості і тим більше таку можливість не можна допустити.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Крім того, через канцелярію суду 11.05.2022 та 16.05.2022 надійшли заяви ОСОБА_13 про ненадання йому належної медичної допомоги, зокрема допомоги лікаря стоматолога та про утримання його під вартою в жахливих умовах, застосування до нього тортур, а також незаконне утримання в умовах ІТТ. Крім того, подав письмову заяву в якій зазначив, що окрім незаконно та неналежного утримання в умовах ІТТ, в даній установі, він позбавлений можливості та права на повноцінне харчування, що ускладнює прийом ним життєво необхідних ліків.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.

Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи викладене, суд, вважає за необхідне відреагувати на зазначене ОСОБА_13 повідомлення шляхом надіслання відповідного судового рішення, та з метою усунення факту ненадання медичної допомоги в умовах ІТТ, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити адміністрації Державної установи, в якій обвинувачений ОСОБА_13 утримується під вартою, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_13 із наданням належної медичної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Тому, суд, вважає за необхідне відреагувати на зазначені ОСОБА_13 повідомлення про неналежне утримання останнього під вартою, порушення порядку та умов тримання під вартою, а також посиланнях останнього на систематичне катування в умовах ІТТ, повідомлення щодо поміщення до його камери особи кремезної статури в якої було виявлено ножа, позбавлення його повноцінного харчування, що унеможливлює прийом життєво необхідних ліків, та доручити керівництву ІТТ, прокуратурі м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань провести перевірку викладених фактів. Одночасно суд, вважає за необхідне направити керівнику ІТТ, прокурору м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань дану ухвалу для її розгляду.

У зв`язку з проведенням активних воєнних дій на території Держави Україна збройними силами Російської Федерації, майже на всій території України лунають повітряні тривоги, що сповіщають цивільне населення про необхідність прослідувати до найближчого укриття, суд вважає за необхідне зобов`язати керівництво установи де утримується ОСОБА_13 , забезпечити можливість перебування у бомбосховищі, чи іншому укритті на час оголошення повітряної тривоги у місцевості за місцем фактичного утримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 331, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_13 - залишити без задоволення, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.08.2022 року включно.

Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.

Доручити керівництву ІТТ, прокуратурі м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань провести перевірку викладених в ухвалі фактів, вжити заходів щодо надання ОСОБА_13 належної медичної допомоги, зокрема фахівцями лікарями офтальмологом та стоматологом.

Про наслідки виконання даної ухвали суду повідомити Оболонський районний суд м.Києва, обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Забезпечити ОСОБА_13 можливість перебування у бомбосховищі, чи іншому укритті на час оголошення повітряної тривоги у місцевості за місцем фактичного утримання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому Законом порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1