Справа № 404/3877/22
Номер провадження 1-кп/404/206/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001211 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця с.Березівка Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Близько 01-00 годин 16.05.2022 року, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою по вул. Ціолковського, 1Ц у м.Кропивницькому, в гаражному кооперативі «Сєвєр», де помітив біля гаражу № НОМЕР_2 автомобіль марки «DAEWOO SENS», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , перебуваючи біля вищевказаного гаражу, шляхом віджимання водійських дверей заздалегідь заготовленим металевим дротом відчинив автомобіль марки «DAEWOO SENS», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_3 , будучи в салоні авто, шляхом з`єднання контактної групи дротів замка запалювання, привів в дію двигун автомобіля марки «DAEWOO SENS», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , вартістю якого відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-22/4140-АВ від 28.06.2022 року, становить 72 658 гривень 99 копійок, вартість відновлюваного ремонту 50990 гривень 55 копійок, сума матеріального збитку завдана потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок незаконного заволодіння транспортного засобу становить 25331 гривень 27 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 25331 гривень 27 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 16.05.2022 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, в гаражному кооперативі «Сєвєр», біля гаражу № НОМЕР_5 помітив транспортний засіб «DAEWOO SENS», держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким заволодів. Підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим не тяжким злочином, особу винного, який зі слів працює, осудний, не одружений, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.п.221, 222), відповідно до ст.89 КК України, вважається особою, яка не має судимості.
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, визнання вини.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, працює, на обліках в лікарнях не перебуває, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді позбавленн волі в межах санкції ч.1 ст.289 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 умови запобіжного заходу не порушував.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт, заборонивши йому залишати цілодобово житло за адресою місця проживання по АДРЕСА_1 , поклавши на обвинуваченого обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 21.06.2022 року - скасувати.

Речові докази: оптичний диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; чотири відрізки дактилоплівки, дві первинні упаковки, аркуш паперу зі слідами рук, дві дактилокарти знищити; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ запалювання, дві передні фари з фрагментом пластику, дві задні фари, фрагмент передньої панелі чорного кольору, дві пластикові ручки, верхня панель вмикання і вимикання освітлення салону, два паски безпеки, чотки чорного кольору, два фрагменти пластикової деталі, металева деталь круглої форми, фрагмент пластикової деталі чорного кольору, перемикач двірників, пакет з болтами і гайками - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3775 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1