Провадження № 1-кс/537/320/2022
Справа № 537/1149/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, де просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000286 від 01.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 2500 грн (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028), які 01.06.2022 року, в ході огляду речей, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, в присутності понятих, видала працівникам поліції, з метою позбавлення права на відчуження, знищення, псування, приховування, вчинення інших дій, які можуть привести до втрати речового доказу, та яке передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області.
В обґрунтуванні клопотання зазначено, що 01.06.2022, близько 05:36 години, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 11 000 грн, чим завдала матеріального збитку гр. ОСОБА_5 1966 р.н.. 01.06.2022 року о 20:30 годині, в ході огляду речей, в приміщенні відділення поліції №1 КРУП, за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, буд. 69Б, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, в присутності понятих, видала працівникам поліції наступні речі, а саме: банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 2500 грн. (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028). 01.06.2022 року, банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 2500 грн. (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028), - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області. Враховуючи дані обставини та те, що вилучені речі, є предметом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, прокурор просить накласти арешт на вилучене майно.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій клопотання підтримує та просить розгляди його без його участі.
Володілець майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що 01.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за № 0000286 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 01.06.2022, близько 05:36 години, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 11 000 грн, чим завдала матеріального збитку гр. ОСОБА_5 1966 р.н..
На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.
З протоколу огляду речей від 01.06.2022, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтуванні вбачається, що в приміщенні службового кабінету №5 ВП №1 КРУП за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69б, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, в присутності понятих, видала банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2 500 грн. (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028).
Постановою слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 01.06.2022, вилучені речі визнано речовими доказами, та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті арешт майна 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищезазначені норми закону, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, а саме: грошові кошти в сумі 2 500 грн. (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028), можуть бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на дане майно є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.
Щодо вимог клопотання в частині накладення арешту на банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 , з метою забезпечення її схоронності, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
В клопотанні прокурор вказує на необхідність накладення арешту на банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 , з метою збереження отриманого у ході досудового розслідування доказу, при цьому будь-яких доказів в підтвердження того, що дана банківська картка може бути доказом у вищевказаному кримінальному провадженні, прокурором до клопотання не додано.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі ст. 1 Першого протоколу - зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали подані в обґрунтування клопотання, а також враховуючи те, що прокурором не надано будь-яких доказів в підтвердження того, що вилучена банківська картка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення , слідчий суддя, на підставі ст. 173 КПК України, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на банківську картку банку «АкордБанк» НОМЕР_1 , оскільки прокурор, не довів необхідність такого арешту.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000286 від 01.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: грошові кошти в сумі 2500 грн (номіналом 500 грн. - 5 шт. (ЛА1972324; ЛВ 8092144; ЛА2996005; ЛВ7355274; ЛВ2635028), які добровільно видала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду речей 01.06.2022 за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69-б, в приміщенні службового кабінету №5 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, з позбавленням права на користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, володільцю майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1