Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2109/22
Провадження №: 1-і/332/4/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Єреван, Вірменія, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, фізичної особи-підприємця, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
28 травня 2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до 850 грн. Штрафу. 30 липня 2020 року знятий з обліку Василівського РВ філії ГУ «Центр пробації» у Запорізькій області у зв`язку з оплатою штрафу,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 06 серпня 2021.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000352 від 06 серпня 2021року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
25.07.2022 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, а саме до 22.09.2022 року.
Наразі ОСОБА_5 перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
На даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: останній може переховуватися від суду, а також адреса проживання ОСОБА_5 : Запорізька область, м.Василівка, на даний час є тимчасово окупованою територією, а тому відсутня можливість контролю за обвинуваченим. Крім того, обвинувачений може впливати на свідків. Так, обвинувачений ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідком по кримінальному провадженню, який в свою чергу є очевидцем (учасником) певних обставин кримінального провадження та вони пов`язані вживанням наркотичних засобів. Таким чином, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 , з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, зможе шляхом особистих зустрічей або через телефонні дзвінки чи іншим чином, у тому числі й шляхом погроз, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких мають доказове значення для підтвердження вини останнього. Крім того, обвинувачений може провокувати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають його у вчиненні інкримінованого йому злочину. Також, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим. Просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 може проживати за місцем фактичного проживання/перебування його батьків, які відповідно до довідок від 20.06.2022 року за №2304- та від 20.06.2022 року за №2304/, що видані Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, взяті на облік внутрішньо переміщених осіб та проживають у АДРЕСА_2 . Окрім того, по справі останні півроку нічого не робиться, а тільки продовжується обвинуваченому строк тримання під вартою, з мотивів військового стану. Підтвердження ризиків прокурор суду не надав. При цьому обвинувачений перебуває під вартою з травня 2021 року.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
На підставі розпорядження Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
На сьогоднішній день суду не надано доказів того, що перестали існувати ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах СІЗО за станом його здоров`я суду також надано не було.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та те, що встановлені судом обставини при продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, які існували на момент обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, приймаючи до уваги запровадження в Україні військового стану, та тимчасову окупацію територій, де проживає та зареєстрований обвинувачений та відсутність контролю за зобов`язанням обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 17 листопада 2022 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», прокурору та захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1