ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 671/578/22

Провадження № 11-сс/4820/237/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
третіх осіб, щодо майна яких
вирішується питання
про їх арешт ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх представника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000016 від 02 травня 2022 року, за апеляційною скаргою представника власників та користувачів майна адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Заступник начальника СB ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до місцевого суду з клопотанням, погодженим прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000016 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, в якому просив його задовольнити та винести ухвалу про накладення арешту на вилучене в ході проведеного огляду майно, а саме: чотири спеціалізованих вантажних самоскиди марки КРАЗ та один телескопічний навантажувач марки «MANITOU».

В обґрунтування доводів клопотання зазначав, що на даний час в ході проведення досудового розслідування виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке, як встановлено проведеним досудовим розслідуванням, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а також у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, накладення арешту на вказане майно має істотне значення для цього кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин у цьому кримінальному провадженні, у тому числі забезпечить збереження на них слідової інформації, а також інформації про їх технічний стан, збереження яких є обов`язковим для подальших експертних досліджень.

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Хмельницького РУН ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 задоволено, накладено арешт (який полягає в забороні відчуження, користування та розпорядження майном) на вилучені в ході проведення огляду 03 травня 2022 року, а саме: спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 65055, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 1997 року випуску, сірого кольору, належить ОСОБА_12 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ; телескопічний навантажувач марки MANITOU MT1337SLT, реєстраційний номер НОМЕР_9 , 2003 року випуску, належить ОСОБА_13 , який зареєстрований та адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини НОМЕР_10 .

Слідчий суддя місцевого суду мотивував своє рішення тим, що 03 травня 2022 року в ході огляду було вилучено зазначене майно, яке постановою слідчого від 03 травня 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, інформації про їх технічний стан, з метою запобігання можливого знищення слідової інформації на транспортних засобах, їх пошкодження чи приховування, проведення подальших експертних досліджень, вбачаються підстави накладення арешту на вказане слідчим майно.

Представник власників та користувачів майна адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просив скасувати ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року, постановити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити та зобов`язати повернути майно.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є передчасним і таким, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права.
Зазначав, що вбачається безпідставність арешту спеціалізованої техніки, яка належить використовувалась на підставі договору оренди ТОВ «Екоукренерго», оскільки це майно не має жодного відношення до кримінального правопорушення та повинно бути повернуто власникам, та орендаторам, оскільки його подальше зберігання в непристосованому місці на території тваринницького комплексу ТОВ «Україна 2001» села Турівка, призведе до його псування.
Звертав увагу на те, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав. свобод та законних інтересів осіб та умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, посилався на те, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, в кримінальному провадженні про підозру не повідомлено жодній особі, а слідчий суддя місцевого суду не звернув увагу на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК України, прийняв його до розгляду та постановив передчасне рішення, яке на його думку, не можна вважати законним та обґрунтованим.

Доводи клопотання слідчого про те, що вилучені спеціалізовані транспортні засоби та навантажувач зберегли на собі сліди злочину, набуті в результаті вчинення злочину, або використовувалися як засоби вчинення злочину не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в рамках якого досліджуються обставини незаконного добування корисних копалин (піску).

Крім того, згідно фототаблиці та відеозаписам в кузовах спецтранспорту та навантажувача знаходився виключно грунт та будівельне сміття з реконструкції тваринницького комплексу ТОВ «Україна 2001» села Турівка.

За таких підстав, враховуючи недотримання слідчим вимог ст.171 КПК України, слідчий суддя місцевого суду повинен був керуватися вимогами ч.3 ст.172 КПК України та повернути слідчому клопотання про накладення арешту на майно для усунення недоліків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; представника власників та користувачів майна адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення проти апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 ; думку третіх осіб щодо майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Із наданих матеріалів убачається, що органами досудового розслідуванням встановлено, що протягом квітня 2022 року невстановлені особи, перебуваючи на території села Турівка Теофіпольської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області без відповідних дозвільних документів для користування надрами та видобування корисних копалин, всупереч вимог ст.ст.15, 16, 19 Кодексу України про надра, за допомогою спеціальної техніки, а також вантажних автомобілів здійснили незаконний видобуток корисних копалин - піску, який відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного значення та місцевого значення» належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

02 травня 2022 року за вказаним фактом Теофіпольським відділом Волочиської окружної прокуратури розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

03 травня 2022 року проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_11 , 2006 року випуску, зеленого кольору, спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 65055, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, зеленого кольору, спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_12 , 2006 року випуску, зеленого кольору, спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 1997 року випуску, сірого кольору, телескопічний навантажувач марки MANITOU MT1337SLT, реєстраційний номер НОМЕР_9 , 2003 року випуску.

Також, 03 травня 2022 року вилучене під час проведення огляду майно визнане речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Приписи ч.1 ст.2 КК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходом забезпечення кримінального провадження серед іншого є арешт майна.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор серед іншого не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Так, із змісту ч.ч. 1-2 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Виходячи з положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Як убачається із вимог ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
В силу вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно із ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як убачається із зазначеного, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні уповноваженої особи, яка звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що накладення арешту на майно має істотне значення для цього кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин у цьому кримінальному провадженні, у тому числі забезпечить збереження на них слідової інформації, а також інформації про їх технічний стан, збереження яких є обов`язковим для подальших експертних досліджень.

Метою арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження є забезпечення збереження речового доказу.
Стаття 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів в право власності фізичних та юридичних осіб.
Вказана норма спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.
На думку колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, не з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами даного кримінального провадження, та дійшов передчасного висновку про необхідність накладення арешту на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Колегією суддів апеляційного суду враховано те, що у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України жодній особі не повідомлено про підозру.

Внаслідок вимушеного простою вказаного майна ТОВ «Екоукренерго» заподіяно шкоду, що зумовлює матеріальні збитки та інші негативні наслідки.

Колегія суддів вважає, що на час розгляду клопотання, були законні підстави для арешту зазначеного майна, проте, слід врахувати те, що у даному конкретному випадку накладення арешту на майно у забороні ним користуватися несе негативні наслідки для юридичної особи.

Під час досудового розслідування перевіряються та уточнюються відомості, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення злочину та інших обставин.

В даному випадку вказані завдання можуть бути досягнуті без обмеження права на користування спецтранспортом.

У органів досудового розслідування було достатньо часу на проведення відповідних слідчих дій направлених на з`ясування цілої низки обставин, які до звернення з клопотанням про накладення арешту на майно до суду першої інстанції, так і після цього, в тому числі до часу перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді колегією суддів апеляційного суду, оскільки з моменту вилучення майна пройшов відповідно тривалий проміжок часу.

Колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину чи внесення відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Співставляючи встановлені слідчим суддею місцевого суду обставини з вимогами кримінального процесуального закону, враховуючи, правову підставу для арешту майна, його наслідки, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи (юридичної особи), колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів у провадженні та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження оскільки існують достатні підстави вважати, що це майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вирішуючи питання доцільності заборони відчуження, користування та розпорядження майном, яке зазначене в клопотанні, колегія суддів виходить з обставин провадження, а також, необхідності втручання в права та інтереси власників, користувачів майна, та приходить до висновку, що накладення арешту на вищезазначене майно не призведе до будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави й буде відповідати завданням кримінального провадження, а таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Однак, в даному випадку слід обмежитись в забороні відчуження та розпорядження майном.

Слід залишити можливість користуватися спеціалізованою технікою.

Таке рішення зможе гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких особа чи особи не будуть піддані в даному випадку необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Наведені у клопотанні доводи про накладення арешту на майно належним чином перевірені, при цьому досліджено, а також з`ясовано обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Згідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Вказане в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення, процесуального примусу, або втручання у її права і свободи.
Колегією суддів повно, всебічно і об`єктивно досліджено та перевірено необхідні матеріали провадження.
Колегія суддів приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання щодо арешту майна.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу представника власників та користувачів майна адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СB ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000016 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт, заборонивши власникам та користувачам відчужувати та розпоряджатися майном, окрім користування, на:

-спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

-спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 65055, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ;

-спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2006 року випуску, зеленого кольору, належить ОСОБА_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ;

-спеціалізований вантажний самоскид марки КРАЗ моделі 6510, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 1997 року випуску, сірого кольору, належить ОСОБА_12 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ;

-телескопічний навантажувач марки MANITOU MT1337SLT, реєстраційний номер НОМЕР_9 , 2003 року випуску, належить ОСОБА_13 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини НОМЕР_10 ;

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3