УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004842 від 11.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
16 грудня 2021 року слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004842 від 11.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 11.12.2021, приблизно о 18:20 год., за адресою: АДРЕСА_1 , затримано ОСОБА_4 в якого, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено два пакети з пазовими замками з кристалічною речовиною зеленого, що схожа на особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, загальною вагою близько двох кілограм, які останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Під час проведення слідчої дії - затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 повідомив, що вилучена в нього речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною - РVР (солі), яку він незаконно придбав в невстановленої особи, а саме отримав посилку за допомогою поштомату «Нова Пошта» з метою подальшого збуту. В подальшому ОСОБА_4 повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де також зберігає наркотичні засоби, що пофасовані в невеликих об`ємах та обмотані клейкою стрічкою (закладки), для подальшого збуту.

В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено: два пакети з пазовими замками в яких наявна речовина бежевого та зеленого кольору кристалоподібна зовні; банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

12.12.2021 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених речей та предметів.

Враховуючи викладене, на даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт з метою їх збереження.

В судове засідання слідчий СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , будучи повідомленою завчасно та належним чином про час та дату судового засідання, до суду не з`явилася. Через канцелярію суду від слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого. Разом з тим, до вказаної заяви слідчим долучено копію постанови про визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Власник вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, до суду не з`явився. Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: два пакети з пазовими замками в яких наявна речовина бежевого та зеленого кольору кристалоподібна зовні, яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на два пакети з пазовими замками в яких наявна речовина бежевого та зеленого кольору кристалоподібна зовні, які було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на: банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно постанови слідчого від 12 грудня 2021 року, банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004842 від 11.12.2021, з огляду на те, що вилучені предмети мають значення речового доказу для вказаного кримінального провадження.

Однак, така постанова від 12 грудня 2021 року, не містить посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні №0004842 від 11.12.2021.

Отже, така постанова про визнання речовими доказами від 12 грудня 2021 року містить лише загальне формулювання та посилання на норми КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказані предмети і речі можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчому судді не наведено обставин, які б вказували що майно, а саме: банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , має доказове значення для кримінального провадження.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на: банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки органом досудового розслідування не доведено, що таке майно матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є розумним і співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а також не призведе до негативних наслідків для третіх осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004842 від 11.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

два пакети з пазовими замками в яких наявна речовина бежевого та зеленого кольору кристалоподібна зовні, яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на: банківська картка Моно Банк № НОМЕР_1 ; картка СпорМастер; мобільний телефон марки «Самсунг» іmеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було виявлено та вилучено 11.12.2021 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1