ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2058/22 Справа № 324/288/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року було продовжено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 серпня 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що підстави для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Суд першої інстанції зазначив, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, враховуючи запровадження в Україні військового стану, тимчасову окупацію територій, де проживає обвинувачений та відсутність контролю за зобов`язаннями обвинувачених, суд першої інстанції зробив висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що працівники поліції підкинули йому зброю, тому обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України є надуманим та безпідставним.
Апелянт зазначив, що мін має міцні соціальні зв`язки він одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований.
Апелянт зазначив, що прокурором не обгрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,які є тяжкими злочинами, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, тому ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існує.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого щодо того, що у нього наявні міцні соціальні зв`язки - він одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований.
Колегія суддів зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_6 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги щодо того, що обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України є надуманим та безпідставним, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4