Справа № 177/1446/17
Провадження № 1-кп/177/3/22
У Х В А Л А
Іменем України
19 квітня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000967 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоархангельськ, Новоархангельського району, Кіровоградської області, раніше не судимого, не одруженого, який працює фізичною особою-підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,-

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України за наступних обставин.
02.06.2017 року приблизно о 23:15 годин знаходячись на автодорозі Н 23 «Кривий Ріг - Кропивницький» поблизу перехрестя з автодорогою до с. Авангард, в Криворізькому районі Дніпропетровської області, одразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої травмовано водія мотоциклу «Іж Юпітер» ОСОБА_6 , та пасажира цього ж мотоциклу ОСОБА_7 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_2 діючи умисно, розуміючи, що він сам своїми діями поставив потерпілих ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , в небезпечну для життя стан, усвідомлюючи, що потерпілі знаходяться у безпорадному стані з явними ознаками значних тілесних ушкоджень, маючи можливість надати необхідну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, покладеного на нього законом, і проігнорував загальні норми моралі та умисно залишив потерпілих у небезпеці, які перебували у небезпечному для життя стані та були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 135 КК України, за ознаками: завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ч.1 ст. 135 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, який мав місце 02.06.2017, тобто строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 135 КК України закінчилися 02.06.2020 року.

Захисник вказує, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в частині притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 135 КК України відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України. При цьому вказує, що обвинувачений ОСОБА_2 не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, але вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст. 135 КК України не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Прокурор, який приймає участь у даному кримінальному провадженні, не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

Інші учасники не скористалися правом на участь в судовому засіданні, від потерпілих та їх представника адвоката ОСОБА_8 надійшли заяви, в яких вони не заперечували проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минули три роки.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, який мав місце 02.06.2017, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності заявлене 19.04.2022, тобто після спливу трьох років з дня вчинення злочину, що свідчить про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, для закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого його захисником клопотання .

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_2 є нетяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, яке не заперечується обвинуваченим, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 49 КК України, п. 1 ч.2 ст. 284, ч. 8 ст. 284, ст.ст. 369, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000967 від 03.06.2017 відносно ОСОБА_2 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 135 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1