Справа № 344/4686/22
Провадження № 1-кс/344/2086/22
У Х В А Л А
10 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що постановою про відмову у задоволені клопотання від 08.04.2022 прийняту прокурором окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про встановлення недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002234 та про встановлення строку досудового розслідування терміном на 2 місяці. У провадженні слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження № 0002234 від 02.07.2019. Досудове розслідування триває вже більше двох років і цього часу було достатньо для закінчення розслідування. Після ознайомлення встановлено, що проведено неодноразові та одночасні допити, з`ясовано всі обставини справи та вилучено всі можливі оригінали документів, які є предметом злочину та містять інші відомості, що підлягають доказуванню - про що свідчать постанови про визнання їх речовими доказами. Досудове розслідування за даним кримінальним провадженням триває два роки і дев`ять місяців, але на сьогоднішній день про підозру нікому не повідомлено. 08.04.2018 подано клопотання встановити недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002234, внесеному до ЄРДР 02.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.1 ст.189, ч.1 ст.365-2 КК України. Встановити строк 2 (два) місяці, для прийняття органом досудового розслідування одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України у кримінальному провадженні № 0002234 внесеному до ЄРДР 02.07.2019. Повідомити про результати розгляду клопотання. Однак, 15.04.2022 отримано постанову про відмову у задоволені клопотання від 08.04.2022, тому в десятиденний строк подано дану скаргу до суду. Посилання в постанові про те, що процесуальним керівником слідчому надано письмові вказівки про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які перебувають на виконанні. Однак, прокурором дані вказівки дані ще 31.03.2021, які виконані, та вже пройшло більше року. Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - судця суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження. Частина 2 ст.28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Водночас ч.6 ст.28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст.114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Отже, передбачений ч.2 ст.28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч.6 ст.28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України. Зважаючи на викладене, а також на положення ст.28 КПК України, відповідно до яких з клопотанням про встановлення процесуальних строків має подати підозрюваний, обвинувачений, а також - поряд з підозрюваним вправі звертатися особа, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування вважаю, що клопотання (скаргу) про встановлення таких строків подано особою, визначеною ст.28 КПК України, а відтак вважає прийнятним для розгляду та не погоджується в цій частині з позицією слідчого про те, що КПК України, не визначала строки для проведення конкретних процесуальних дій. Проте, у розумінні практики ЄСПЛ, кримінальне провадження, де досудове розслідування, без повідомлення про підозру здійснюється тривалий час відносно третіх осіб призводить до порушення їх прав та інтересів. В цьому контексті необхідно звертати увагу на практику ЄСПЛ, яка є сталою щодо проведення ефективного офіційного розслідування та розумних строків. Досудове розслідування кримінального провадження №0002234 від 02.07.2019 розпочалось 02.07.2019, що на час подачі скарги становить 2 роки та 9 місяці. За цей час жодній особі не повідомлено про підозру. В матеріалах кримінального провадження органом досудового розслідування не доведено підстав подальшого розслідування, зокрема, необхідністю проведення подальших слідчих дій. Відтак, станом на день подання скарги жодних відомостей про те, які слідчі дії у кримінальному провадженні виконуються на даний час, а також про те, які подальші конкретні слідчі дії необхідно виконати, їх доцільність, яка зумовлює подальше досудове розслідування - органом досудового розслідування не надано. Органом досудового розслідування наявними матеріалами кримінального провадження не підтверджено і наведеного жодних аргументів, які б свідчили про особливу складність справи, так само, не наведеного жодних відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів, які б перешкоджали прогресу у розслідуванні цього кримінального провадження, у тому числі відомостей, які б свідчили про неможливість його завершення шляхом прийняття одного з передбачених ч.1 ст.283 КПК України процесуальних рішень, в тому числі й з урахуванням положень, визначених ст. 278 КПК України щодо повідомлення особі про підозру. Проведення досудового розслідування кримінального провадження в строк, що перевищує 2 роки 9 місяців, повністю нівелює засаду кримінального провадження, визначену в ст.2 КПК України. Згідно ч.2 ст.283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Таким чином, підставою, для вчинення дій, передбачених ст. 283 КПК України є факт повідомлення особі про підозру. Встановлені у справі обставини дозволяють зробити висновок про наявне порушення розумних строків проведення досудового розслідування. Крім цього зазначені обставини вказують на те, що означене кримінальне провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст.2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування є формальним, та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, а відтак доводи скарги з приводу необхідності встановлення строку досудового розслідування, та за доцільне встановлення процесуального строку досудового розслідування в кримінальному провадженні та встановлення строку прокурору в кримінальному провадженні для прийняття одного з передбачених ст. 283 КПК України процесуальних рішень за результатами проведення досудового розслідування, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України. При цьому, зважаючи на загальні строки проведення досудового розслідування, можливим та необхідним встановлення процесуального строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002234 від 02.07.2019 р. та встановлення строку для прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України за результатами проведення досудового розслідування. Достатнім - 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали для прийняття одного з передбачених ст.283 КПК України процесуальних рішень, з урахуванням у разі необхідності положень ст.278 КПК України. 15.04.2022 отримано постанову про відмову в задоволені клопотання від 08.04.2022р. з якої стало відомо, що у задоволені клопотання про встановлення недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002234 та про встановлення строку досудового розслідування терміном на 2 місяці - відмовлено, чим порушені процесуальні права як потерпілої, передбачені КПК України, що підтверджується копією листа № 112-19 від 08.04.2022 р., постанови від 08.04.2022 р. та поштового конверта з штемпелем про відправку 13.04.2022. На підставі ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді. Строк на оскарження пропущений по поважній причині, який слід поновити.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та вказав, що 02.07.2019 зареєстровано кримінальне провадження. 08.04.2022 прокурору подано клопотання. В десятиденний строк звернулися до суду.

В судовому засіданні скаржник вказала, що вказівки прокурора виконані.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що 08.04.2022 відмовлено в задоволенні клопотання. Не зібрано ще докази. Вказівки виконані частково. Всі не допитані. Зараз воєнний час.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Копію постанови про відмову в задоволенні клопотання отримано скаржником 15.04.2022 року. Тому строк на звернення до слідчого судді не пропущено.

Постановою від 08.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про встановлення недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування та про встановлення строку досудового розслідування терміном на 2 місяці. В постанові зазначено, що на теперішній час не зібрано достатніх та належних доказів для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні, крім того в Україні введено воєнний стан.

За змістом п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Визначення наявності та достатності доказів для повідомлення певної особи в межах здійснення досудового розслідування про підозру, як і прийняття іншого остаточного процесуального рішення, відноситься до дискреційних повноважень сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до форми та змісту постанови наведені у ч.5 ст.110 КПК України. Так, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, відповідно до ст.110 КПК України постанова має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати, зокрема обставинам, які є підставою для прийняття постанови, мотиви та їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Постанова від 08.04.2022 про відмову у задоволенні клопотання є обґрунтованою, відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

За вимогами ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Також за ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Крім того, за ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 114 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, задля забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, має право встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Таким чином, слідчим суддею можуть бути встановлені процесуальні строки для виконання відповідних процесуальних дій та процесуальних рішень, але тільки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції. Разом з тим, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує також прокурор, що передбачено ч.2 ст.28 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 36 КПК України унормовано, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; - приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру.

У відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. За законність та своєчасність здійснення процесуальних дій слідчий несе відповідальність, що визначено ч.1 ст.40 КПК України.

В силу статті 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у постанові від 16 травня 2019 року за № 761/20985/18 (провадження № 51-8007км18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому чи прокурору процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При недотриманні слідчим, прокурором розумних строків зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК України.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскільки вимога скаржника про встановлення строку 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали для прийняття органом досудового розслідування одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України у кримінальному провадженні №0002234 від 02.07.2019, знаходиться поза межами компетенції слідчого судді, чинним КПК не надано слідчому судді повноважень для встановлення строку для прийняття органом досудового розслідування одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України.

Скаржник ставить у скарзі вимогу, що не відноситься до повноважень слідчого судді, та не підлягає розгляду на стадії досудового розслідування саме слідчим суддею.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1