справа № 399/659/21
провадження № 1-кп/399/26/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року смт Онуріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001273 від 22.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, професійно-технічна освіта за спеціальністю столяр-будівельник, офіційно непрацевлаштований, на утриманні дітей не має, фактично проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2022 року за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
встановив:
Приблизно в кінці серпня 2021 року, в денний час, ОСОБА_3 з метою таємного викрадення належного ОСОБА_6 майна через хвіртку проник на територію двору домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , яка являється огородженою по периметру парканом та забезпеченою від стороннього доступу територією, що охороняється собакою, звідки, скориставшись відсутністю господаря домоволодіння у дворі та пересвідчившись, що його дії нікому не помітні, раніше вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, повторно таємно викрав належну ОСОБА_6 стальну драбину, яка знаходилася біля стіни будівлі сараю вказаного домоволодіння, вартістю з урахуванням зносу 837 гривень 50 копійок, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше сховище.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та з приводу зазначеного учасники судового провадження не заперечували. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що йому обвинувачення зрозуміле, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, свою вину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно в кінці серпня 2021 року, в денний час, він повертався додому із ставка, у нього не було грошей, він через хвіртку проник на територію двору домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , яка являється огородженою по периметру парканом, потерпілої не було вдома, звідки викрав стальну драбину, яка знаходилася біля стіни будівлі сараю вказаного домоволодіння. Через хвіртку з драбиною і вийшов та цього ж дня здав драбину на металобрухт та витратив гроші на продукти харчування для сім`ї, оскільки проживає у цивільному шлюбі з жінкою у якої троє дітей та якими він опікується та приймає участь у їх вихованні. В скоєному щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого, зазначив, що подібні дії не повторяться. Таож зазначив, що з вересня 2021 року перестав вживати алкогольні напої.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить розписка, яка наявна при матеріалах справи.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина також доводиться протоколом огляду місця події від 22.09.2021 року із доданими до нього фототаблицями №1-4, згідно з яким, зокрема судом встановлено, що домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , з боку проїзної частини відгороджене залізним парканом, виготовленим із сітки рабиці на стальних кутниках, в лівій частині якого розміщені залізні хвіртка та ворота. Територія двору домоволодіння з правого, лівого боку та з тильної сторони огороджена парканом, виготовленого із сітки рабиці в тильній частині паркану розміщена хвіртка для виходу на город вказаного домоволодіння, що підтверджується і зазначеними фототаблицями. Також, вина обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки повторно таємно викрав чуже майно поєднане з проникненням у інше сховище, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, скоєний обвинуваченим злочин за ч. 3 ст. 185 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Обвинувачений є особою раніше судимою, офіційно непрацевлаштований, вдівець, неодружений, зі слів обвинуваченого перебуває у цивільному шлюбі та допомагає утримувати та виховувати дітей цивільної дружини, на обліку лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом "Психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголем. Синдром залежності. Епізодичне вживання". Також суд враховує, що ОСОБА_3 не є особою з інвалідністю. За місцем проживання характеризується негативно, згідно з довідки селищної ради від 23.09.2021 року №1588, також суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся у вчиненому, тому суд вважає, що обвинуваченому доцільно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно з висновками викладеними в досудовій доповіді Олександрійського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме направлення на формування у обвинуваченого навичок правослухняної поведінки, контролю за мисленням та поведінкою.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яким є тяжкий злочин та особу винного, визнання обвинуваченим вини повністю, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградскої області від 24.03.2022 року, який набрав чинності 26.04.2022 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. Станом на 28.04.2022 року покарання не відбуто.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання застосувати ч.4 ст. 70 КК України.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2022 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1