Справа № 504/814/22
Номер провадження 1-кс/504/161/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2022 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Гуково Ростовської області, українця за національністю, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, пенсіонера, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про судимість на даний час відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2021 року, приблизно о 21.00 годині, більш точний час у ході слідства не встановлений, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували на кухні у домоволодінні останнього за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними виникла сварка.

У ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, взяв металевий предмет, ймовірно молоток, наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_9 , чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкрито черепної мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток обличчя (скулової, виличної, гайморових пазух), перелом основи та склепіння черепа, які були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення є ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

04.04.2022 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст.208 КПК України.

04.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними на теперішній час у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 03.04.2022 у ході якого виявлено та вилучено змиви РБК, 2 сокири;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.04.2022 у ході якого свідок повідомив про усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.04.2022 у ході якого свідок повідомив про усі відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_11 від 04.04.2022 особи для впізнання за фотознімком у ході якого свідок вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка причетна до вчинення вказаного злочину;
-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 04.04.2022;
-довідкою КНП «Одеської обласної клінічної лікарні Одеської обласної ради» щодо госпіталізації ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями;
-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
В своєму клопотанні слідчий зазначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст.2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.176, ст.183 КПК України, а саме: тримання під вартою, не застосування якого, дасть підозрюваному можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити або спотворити будь-яку із речей та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання та просили слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що зазначене клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та її захисника, адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити, виходячи з наступного.

Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

П.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

04.04.2022 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст.208 КПК України.

04.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21.04.2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри, за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити або спотворити будь-яку із речей та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому існує ризик того, що ОСОБА_5 розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд приймає до уваги, що у ОСОБА_5 офіційно неодружений, неповнолітніх та недієздатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зав`язків, що також підтверджує наявність ризику можливого переховування від суду.

Крім того, судом враховано що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 буде мати реальну можливість впливати на свідків та потерпілого, оскільки, він знає місце їх мешкання та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою зміни їх показів, даних під час досудового розслідування, чим буде вчиняти перешкоди у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик знищити або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обґрунтованим, оскільки, в ході досудового розслідування, на теперішній час, не встановлено місце знаходження знаряддя нанесення тілесних ушкоджень.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.

Відтак, оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя зазначає, що вони є реальними та позбавляють можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин, слідчий суддя погоджується з думкою органу досудового розслідування, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
На думку слідчого судді, конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відмовляючи у задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування такого запобіжного заходу.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого органом досудового розслідування клопотання та застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,184,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань строком на 60 діб, без визначення застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 01 год. 30 хв. 04.04.2022 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 01 год. 30 хв. 02.06.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1