ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2754/22
Провадження № 1-і/210/1/22

"06" вересня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10 жовтня 2018 року за №0001464 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, українця, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, не працевлаштованого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинувачується за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 05 вересня 2022 року надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10 жовтня 2018 року за №0001464 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити. Зазначає, що інші більш м"які запобіжні заходи не можуть бути застосовані щодо ОСОБА_4 , оскільки метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечує запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, які б дозволяли обрати інший більш м"який запобіжний захід та останній перебував у розшуку.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , клопотав про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений не був обізнаний про оголошення його в розшук, тому не з`являвся до судових засідань.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Виклад обставин та правова кваліфікація
В провадженні судді ОСОБА_6 Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001464 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засуджений, зокрема 05.10.2009 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, у зв`язку із чим, маючи не погашену у встановленому законом порядку, судимість, на шлях виправлення не став та обвинувачується у повторному вчиненні умисного злочину проти власності за наступних обставин.
ОСОБА_4 , 09.10.2018 року о 14:20 години знаходився у приміщенні магазину «Імідж», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Соборності, 10, де побачив жіночу сумку чорного кольору, виготовлену з єкошкіри ТМ «Wallaby», яка знаходилась на торговому прилавку. Після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Після чого ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи біля вищевказаного торгового прилавку, відкрито заволодів жіночою сумкою, чорного кольору, виготовленої з єкошкіри ТМ «Wallaby», вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 505 від 30.10.2018 року становить 354,29 гривень, яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та усвідомлюючи, що викритий потерпілою, оскільки та намагалась перешкодити йому покинути магазин, подолавши її опір, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, тим самим завдавши останній майнового збитку у розмірі 354,29 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.10.2018 року о 13:05 години знаходився біля ПП «Злата Мебель», що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Пісочна, 7, де побачив раніше невідому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка йшла по тротуару. Після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Після чого, ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, обійшов позаду ОСОБА_8 та шляхом ривка відкрито заволодів жіночою сумкою рожевого кольору, ТМ «Calliope» вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 512 від 09.11.2018 року становить 306,85 гривень, в якій знаходились особисті речі ОСОБА_8 , а саме: гаманець із грошовими коштами у сумі 550 гривень, мобільний телефон марки Samsung Galaxy J5 Gold, SM-J500HZKDSEK, IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 504 від 30.10.2018 року становить 2215,80 гривень, відлякувач від собак AD-100, чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 512 від 09.11.2018 року становить 164,92 гривень, силіконовий чохол для телефону, банківські картки ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , пропуск на ПП «ЗлатаМебель» на ім`я ОСОБА_8 , ліки, а саме: таблетки «Валидол», «Цирамон», «Ібупрофен», «Панкреатин-8000», «Комбіспазм», кожній по конвалюті, відкритий тюбик з гелем «Фламідез», а також продукти харчування, а саме декілька цукерок та сирники, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, тим самим завдавши ОСОБА_8 майнового збитку у розмірі 3237,57 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, не навчається, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх та/або малолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:
29.07.2008 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
05.10.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано невідбуту частину покарання по вироку Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.07.2008 та остаточно до відбування покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 08.07.2013 року з КВК №80;
Встановлено, що 03.04.2014 року відносно ОСОБА_4 . Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області закрито кримінальне провадження за ст. 185 ч.2 КК України, у зв"язку з відмовою потерпілої від обвинувачення (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).
Дана ухвала має значення для обчислення строків погашення судимості за попередніми вироками, що впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.
Крім того, ОСОБА_4 06 лютого 2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначено покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі, з іспитовим строком в 1 (один) рік 6 (шість ) місяців.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинським районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2020 року - у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Також встановлено, що в провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №№0001221 від 09.07.2019, №0001272 від 15.07.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (справа № 216/7512/19), та ухвалою суду від 05 листопада 2020 року ОСОБА_4 оголошений в розшук у зв"язку з систематичними неявками до суду.
В даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками « відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».
Як вбачається із матеріалів справи, питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішується під час судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення.
Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, при вирішенні питання про необхідність застосування запобіжного заходу відповідно до положень статті 331 КПК України на стадії судового розгляду вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001464 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України 29.12.2018 скеровано до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Після призначення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_4 до суду не з`являвся, тобто почав переховуватися від суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28.01.2020 оголошено привід обвинуваченого.
20.02.2020 ОСОБА_4 доставлено приводом до зали судового засідання та проведено підготовче судове засідання, за результатами якого призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001464 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України. Судове засідання призначено на 02.03.2020.
В подальшому в ході судового розгляду ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин до суду 02.06.2020, у зв`язку з чим судом винесено ухвалу про привід обвинуваченого на 12 годину 30 хвилин 31 липня 2020 року.
31.07.2020 ОСОБА_4 не доставлено приводом до суду у зв`язку з не встановленням місця знаходження останнього, судом повторно винесено ухвалу про привід обвинуваченого на 12годину 30 хвилин 22 вересня 2020 року.
22.09.2020 ОСОБА_4 не доставлено приводом до суду у зв`язку з не встановленням місця знаходження останнього, судом повторно винесено ухвалу про привід обвинуваченого на 15 години 30 хвилин 17 листопада 2020.
17.11.2020 ОСОБА_4 не доставлено приводом до суду, у зв`язку з чим судом 18.11.2020 винесено ухвалу про оголошення у розшук обвинуваченого, та зупинення судового розгляду.
12.04.2021 місцезнаходження ОСОБА_4 встановлено останнього доставлено до суду, провадження у справі відновлено.
В подальшому після чергової неявки обвинуваченого ОСОБА_4 на судовий виклик 08.07.2022 судом оголошено привід обвинуваченого на 14 год. 30 хв. 13 липня 2022року.
13.07.2022 ОСОБА_4 не доставлено приводом до суду, у зв`язку з чим судом винесено ухвалу про оголошення у розшук обвинуваченого, та зупинення судового розгляду.
Таким чином, на даний час виникла необхідність у обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим прокурором до суду подано відповідне клопотання.
Мотивація суду
З урахуванням Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України та статті 35 цього ж кодексу визначено суддю для розгляду питання про обрання запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для обрання даного запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК України є наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.177, п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на час судового розгляду кримінального провадження є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У справі "Москаленко проти України", Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо особи обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такі ризики існують.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо переховування від суду прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 після призначення судового розгляду у суді першої інстанції до суду систематично не з`являвся, причини своєї неявки не повідомляв, до цього часу переховується від суду, у зв`язку з чим судом оголошено його розшук.
ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, постійного місця проживання.
Санкція ст.186 ч.2 КК України, тобто злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа, покладається те, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення тяжких злочинів проти власності, після його засудження належних висновків для себе не зробив та продовжив злочинну діяльність та обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів проти власності, при цьому офіційно не працевлаштований законних джерел доходів не має.
Під час вирішення питання про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
- до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за частиною 2 статті 186 КК України (покарання - позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років).
Крім того, в провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться на розгляду кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №№0001221 від 09.07.2019, №0001272 від 15.07.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , провадження зупинене у зв"язку з оголошенням ОСОБА_4 у розшук.
Також суд враховує, особу обвинуваченого, а саме те, що останній не працевлаштований, не має міцних соціальних зв"язків, підозрюється у вчиненні декількох злочинах проти власності, у різних провадженнях, раніше неодноразово судимий, у тому числі й до реальної міри покарання.
Встановлено, що обвинувачений неодноразово піддавався приводу, та після доставки до суду продовжував ухилятись від суду, чим перешкоджав здійсненню кримінального провадження у розумні строки.
Посилання захисника на те, що обвинувачений належним чином не сповіщався спростовуються матеріалами справи, в яких містяться розписки обвинуваченого проо дати судового засідання після його доставки приводом та після розшуку, а також довідками про доставку смс повідомлень про виклик до суду, за телефоном, вказаним самим обвинуваченим.
Посилання обвинуваченого на те, що в нього був розбитий екран мобільного не звільняє його від відповідальності за неявку до суду, оскільки жодних об"єктивних перешкод виконувати процесуальні обов"язки обвинувачений не мав.
Посилання на те, що обвинувачений ходив відмічатись під час іспитового строку, також не може бути виправданням тривалої неявки до суду в рамках іншого кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений піддавався приводу, та був обізнаний про те, що відносно нього здійснюється кримінальне переслідування.
На думку суду, обвинувачений свідомо нехтував своїми процесуальними обов"язками, намагався уникнути суворого покарання, враховуючи ту обставину, що відносно нього в різних судах міста здійснюється розгляд кримінальних проваджень, а саме: в Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу з 2019 року, в Дзержинському районному суді міста Кривого Рогу - з 2018 року.
ОСОБА_4 знаходячись на свободі буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки ніде не працює, тобто не має засобів для існування, а так само не має міцних соціальних зв`язків, а так само переховуватись від суду.
Встановлені під час судового розгляду обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, крім тримання під вартою, є не доцільним та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а застосування такого запобіжного заходу є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.
суд враховує, що починаючи з моменту скерування справи до суду обвинувачений свідомо ухилявся від розгляду справи, що призвело до його неодноразових проводів, та оголошення розшуків, однак навіть такі заходи не вплинули на поведінку ОСОБА_4
10.08.2022 суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу винесено ухвалу надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0001464 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
05.09.2022 о 09-00 год. ОСОБА_4 затримано уповноваженими особами відділення поліції № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали суду від 10.08.2022. За фактом затримання обвинуваченого ОСОБА_4 складено відповідний протокол та доставлено до суду.
За ч. 1 ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Ухвала суду була винесена суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_6 , який на даний час перебуває у щорічній відпустці.
Судом встановлено, що станом на 05 вересня 2022 року наявні ризики, передбачені пунктами 1,5 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, і стороною захисту та обвинуваченим не спростовано у суді їх відсутність.
Альтернативні запобіжні заходи, враховуючи наведене, на думку суду не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.
Посилання захисника на можливість застосування до обвинуваченого домашнього арешту відхиляються, оскільки за місцем реєстрації остьанній не маешкає, що підтверджено матеріалами справи, а місце його знаходження встановлювалось під час розшуку, тому достатніх гарантій виконання умовах домашнього арешту не встановлено.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи майновий стан обвинуваченого, який раніше судимий, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, а також встановлений в судовому засіданні ризик переховування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 000,00 гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку обвинуваченого, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.
Підстав для незастосування застави суд не вбачає.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, - можливо лише шляхом застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 03 листопада 2022 року.
Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 291, 331, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10 жовтня 2018 року за №0001464 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 03 листопада 2022 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52 000,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі гривень).
Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу за наступними реквізитами: одержувач платежу-ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ)-26239738, МФО-820172, рахунок отримувача UA0017442 в ГУДКСУ м. Київ.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до суду ; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду ; повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, докласти зусиль до пошуку роботи.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захиснику.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1