Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/208/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2022 по матеріалам кримінального провадження №0000397 від 03.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України,
інші учасники судового засідання:
прокурор - ОСОБА_6 ,

власник майна ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просила задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, а саме:транспортний засіб марки MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому встановлено можливі ознаки знищення, підробки, заміни ідентифікаційного номеру, номерів двигуна, шасі або кузова.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2022 накладено арешт на транспортний засіб MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 із забороною його відчуження, дозволивши користування ним до скасування арешту у встановленому нормами діючого КПК України порядку.
Передати транспортний засіб марки MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 під розписку на відповідальне зберігання фактичному володільцю - ОСОБА_7 , зобов`язавши його надати вказаний транспортний засіб, в разі необхідності, для проведення слідчих дій з його використанням.
Попередити фактичного володільця ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації).
Зобов`язано дізнавача сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 або іншого дізнавача, яких входить до групи дізнавачів у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000397 повернути негайно фактичному володільцю - ОСОБА_7 транспортний засіб марки MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 .
В обґрунтування вказаного рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що враховуючи, що матеріалами клопотання доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на вказане майно, його можуть відчужити, знищити, приховати, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання частково та повернути його фактичному володільцю на відповідальне зберігання, при цьому накласти на нього арешт, що забороняє його відчуження, зобов`язавши його надати вказаний транспортний засіб, в разі необхідності, для проведення слідчих дій з його використанням та попередивши фактичного володільця ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації).
В апеляційній скарзі прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, яким задовольнити клопотання дізнавача про накладення арешту на майно, а саме:транспортний засіб марки MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що встановлено достатньо підстав вважати, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, дізнавачем визнано вищевказаний автомобіль речовим доказом, оскільки останній зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.
Так, в ході здійснення дізнання проведено судово-трасологічну експертизу №СЕ-19/112-22/2772-КДТЗ за результатами якої встановлено, що на автомобілі MAZDA 3, сірого кольору з прикріпленими на ньому реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 ідентифікаційне позначення номера кузова змінювалось шляхом видалення частини номерної деталі кузова прямокутної форми та приєднання на її місце за допомогою ручного зварювання частини металу з номером: .ІМZВК14Z261259481.
Таким чином, оскільки даний автомобіль визнано речовим доказом про що об`єктивно свідчить також вищевказаний висновок судово-трасологічної експертизи, останній повинен зберігатися, з урахуванням ч.2 ст. 100 КПК України та порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що залишено поза увагою слідчого судді.

Заслухавши доповідача, власника майна ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без зміни, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, прийшов до вірного висновку, що стороною обвинувачення на даний час здобуто докази, які вказують на наявність ознак, що свідчать про кримінально протиправний характер діяння та є підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як предмети, які можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою слідчих дій.
Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення та пред`явлення підозри. Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у провадженні відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 03.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.
Згідно до протоколу огляду місця події від 02.05.2022 року було проведено огляд транспортного засобу марки Мазда 3, з транзитними номерами НОМЕР_3 , сірого кольору за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено, що номерний знак кузова даного транспортного засобу уварений кустарним способом та не співпадає з номерним знаком кузова із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, за кермом якого був гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою дізнавача сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.05.2022 року вказаний транспортний засіб і було визнано у кримінальному провадженні №0000397 від 03.05.2022 року, речовим доказом.
Постановою дізнавача сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.05.2022 року в рамках кримінального провадження №0000397 від 03.05.2022 року призначено судову трасологічну експертизу транспортного засобу.
Транспортний засіб зазначений у клопотанні щодо якого ставиться питання накладення арешту згідно до постанови дізнавача від 03.05.2022 року визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000397 від 03.05.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.
Дізнавачем під час розгляду клопотання доведено, що незастосування заборони відчуження та розпорядження автомобілем MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , може ускладнити досудове розслідування, проте не доведено, що незастосування заборони користування зазначеним транспортним засобом може призвести до пошкодження, псування, знищення або втрати майна.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, постановив накласти арешт на транспортний засіб MAZDA 3, сірого кольору, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 з транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , із забороною його відчуження, дозволивши користування ним до скасування арешту у встановленому нормами діючого КПК України порядку.
Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речового доказу, унеможливлення його приховання, пошкодження чи знищення.
Приймаючи рішення про надання дозволу на користування тимчасово вилученим майном, слідчий суддя вірно врахував, що матеріалами клопотання доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на вказане майно, його можуть відчужити, знищити, приховати.
Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, судом першої інстанції не встановлено, не встановлено це і під час апеляційного перегляду.
Підозра будь-якій особі не пред`явлена, огляд транспортного засобу проведений, збитки не встановлені. Таким чином, наразі іншого способу арешту, крім заборони їх відчуження не вбачається.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищезазначене майно, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Так, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 173, 174, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2022 без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2