Справа № 405/1328/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0009517 від 24.12.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, який не має утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднаразово судимого, останній раз 12.02.2019 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням строком на 2 роки, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження за № 0009517 від 24.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
26.04.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, воєнний стан запроваджується з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.
Надалі 21.04.2022 Верховною радою України прийнятий Закон України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 28.02.2022 №43-К суддю ОСОБА_6 увільнено від виконання службових обов`язків про здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу.
Згідно абзацу 5 п.20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Тому, у зв`язку з зарахуванням судді ОСОБА_6 до списків особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Прокурором заявлено клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб. Прокурор клопотанні посилається на те, що на даний час ризики, враховані судом при обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України,до цього часу не зменшилися та не перестали існувати.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вказав, що справа слухається 3 роки, однак суд не допитав усіх учасників, які перебувають за кордоном. Просив розглянути справу або змінити запобіжний захід на домашній арешт, якого буде достатньо.
ОСОБА_3 в суді вказав, що ризики, про які зазначає прокурор, відсутні. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд відзначає наступне.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.03.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.05.2022.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).
Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, вчинені в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше багаторазового судимий за аналогічні злочини проти власності .
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Суду не було надано будь-яких даних стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, відтак підстави для зміни запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою відсутні.
З метою виконання забезпечення належної поведінки та покладених процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.
При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст.182, ч. 3-4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня складає - 2481 гривень.
Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 49 620 гривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.
У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 визначеної застави, на нього відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із м. Кропивницького без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 369, 376 КПК України, суд,
постановив:
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 червня 2022 року включно.
Визначити розмір застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 49 620 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 у кримінальному провадженні від 24.12.2019 за № 0009517.
В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 до 26 червня 2022 року включно виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися із м. Кропивницького без дозволу суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.
Строк дії ухвали визначити до 26 червня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7