Справа № 484/4438/19
Провадження № 1-кп/484/82/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001491 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження щодо нього, оскільки строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закінчився 04.07.2021.
Згідно висунутого обвинувачення, 04.07.2019 близько 20.00 год., ОСОБА_4 перебував в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 та в цей час він почув, як на дитячому майданчику визначеного будинку малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обговорюють їхню родину та їх домоволодіння. Після цього, ОСОБА_4 вийшов на вулицю та почав робити зауваження малолітньому ОСОБА_6 і в цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в нього сталася сварка з останнім. В ході даної сварки, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_6 . Переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи протиправний характер своїх дій, з мотиву особистої неприязні, ОСОБА_4 умисно наніс один удар своєю правою рукою в область живота ОСОБА_6 . Згідно висновку експерта, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна тулубу, які могли утворитись від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані вище дії ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали подане клопотання, просили задовольнити.
Обвинувачений підтвердив, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, наполягав на закритті кримінального провадження з цих нереабілітуючих підстав, хоча він і не визнає вини в скоєнні кримінального правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні погодився з обґрунтованістю заявленого клопотання та не заперечував щодо його задоволення.
Потерпілий, його представники в судовому засіданні заперечували проти клопотання про закриття кримінального провадження, вважали, що необхідно провести повний розгляд справи, допитати всіх свідків.
Вислухавши подане клопотання, позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, потерпілого, законного представника потерпілого, представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження за обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років уразі вчинення особливо тяжкого злочину.
За змістом ст.49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Встановлено, що 04.07.2019 обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальний проступок за ч.1 ст.125 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт.
Отже, на даний час минув встановлений п.1 ч.1 ст.49 КК України дворічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від досудового слідства і суду.
Тому наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене, дане кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України - слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14 березня 2013 року № 1- кс 13, від 19 березня 2015 року № 5-1кс 15, постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року № 659/234/16-к.
Крім того, до обвинувального акту додано цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 5652,40 грн. та моральної шкоди, в розмірі 50000 грн.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема, ч.1 ст.129 КПК України, передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування заподіяної шкоди, у цьому разі, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , оскільки цивільний позов вирішується судом, згідно зі ст.129 КПК України, у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому вказаний цивільний позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні, підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з чим суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_11 в порядку цивільного судочинства.
Стосовно ОСОБА_11 запобіжний захід не обирався, речові докази та судові витрати відсутні.
На підставі наведеного, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, керуючись ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001491 від 05.07.2019 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України - закрити.
Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 5652,40 грн. та моральної шкоди, в розмірі 50000 грн. - залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_12