КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку представника, вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, під час вирішення питання про арешт майна слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду та істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Апелянт стверджує, що слідчим суддею не було перевірено того факту, що вилучене майно не містить жодних слідів, ознак та будь-яких інших доказів, а також не є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 ККУкраїни, яке розслідується у межах кримінального провадження № 0000871 від 08 липня 2021року. Натомість, слідчим суддею було проігноровано документи, що підтверджують законність отримання вилучених коштів, а саме - договір купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2020 року, який засвідчує отримання доходу від продажу житлової квартири за 6 722 436 гривень.
Також, як вказує представник, слідчий суддя не звернув увагу, що власник майна ОСОБА_8 не є підозрюваним у вказаному провадженні, а тому він не має процесуального статусу у кримінальному провадженні. У сторони обвинувачення відсутні посилання на причетність ОСОБА_8 до обставин кримінального провадження. ОСОБА_8 не фігурує у фабулі кримінального провадження, що вбачається із витягу ЄРДР за №0000871.
Крім того, представник вказує, що в порушення ст. 171 КПК України прокурором у клопотанні, а слідчим суддею в ухвалі не зазначено розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною чи службовою особою. Також не вказано розмір шкоди, яким спричинено тяжкі наслідки згідно ст. 364-1 КК України.

Окрім цього, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, не встановив обставин, якими підтверджується мета арешту майна, викладена у клопотанні прокурора - збереження речових доказів, чим вона підтверджується та як співвідноситься з матеріалами справи, а отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу представника , в яких просить відмовити у задоволення апеляційної скарги представника та залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
З матеріалів провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 08 липня 2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2022 року ( справа № 757/9509/22-к ) проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів.

Постановою слідчого від 31 березня 2022 року вилучені речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
01 квітня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2022 року, вказане клопотання органу досудового розслідування було задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000871, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, заслухавши пояснення прокурора та представника власника майна, дійшов до висновку, що існують достатні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя при накладенні арешту на майно не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зокрема, хоча все майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 від 31 березня 2022 року визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим суддею не перевірено чи весь перелік майна з постанови слідчого відповідає вимогам ст. 98 КПК України, має важливе доказове значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого злочину.
Як вбачається з клопотання прокурора та ухвали слідчого судді, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів.
З урахуванням описаних у клопотання прокурора та ухвалі слідчого судді обставин вчинення кримінальних правопорушень, було вилучене майно, яке на думку органу досудового розслідування є предметом та доказом злочину.
Разом з цим, в частині обґрунтування накладення арешту на: грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів, мотивування клопотання прокурора є безпідставним. Оскільки, дане майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_8 в розумінні ст. 98 КПК України не є предметом та доказом злочину, не відповідає жодному критерію, визначеному даною нормою процесуального закону, а тому на думку апеляційного суду, їх внесено в постанову прокурора про визнання майна речовим доказом формально.

Як вважає колегія суді прокурором не надано доказів, що вказані грошові кошти, які на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Залишається незрозумілим, виконання яких завдань має на меті орган досудового розслідування, в розумінні ст. 170 КПК України, посилаючись на необхідність арешту даного майна, що свідчить про не доведення прокурором підстав для арешту в цій частині.
Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши доводи клопотання сторони обвинувачення та матеріали судового провадження вважає, що прокурором доведено необхідність арешту майна в частині, зокрема, на мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», оскільки дане майно є предметом злочину, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 від 31 березня 2022 року, що виправдовує мету, визначену ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів та незастосування арешту даного майна може призвести до його знищення чи приховування.
Як регламентує ст. 100 КПК України - на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Також, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З урахуванням вказаних обставин, для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, в тій частині, необхідність якого доведена прокурором, зокрема на мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», при цьому відмовити в частні накладення арешту на грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone», грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон сірого кольору марки «iPhоne 11 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 разом з сім-картою НОМЕР_3 мобільного оператора «Vodafone».

В іншій частині клопотання, а саме в накладенні арешту на грошові кошти у сумі 23700 доларів США, грошові кошти у сумі 19220 російських рублів, грошові кошти у сумі 120 польських злотих та грошові кошти у сумі 15 білоруських рублів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2008/2022
Єдиний унікальний номер справи 757/6540/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1