Провадження № 274/2468/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/161/22

І м е н е м У к р а ї н и
30.08.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2468/19 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іллічівськ Одеської області, громадянки України, з вищою технічною освітою, заміжньої, головного спеціаліста Бердичівського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Бердичівського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, має інвалідність 3 групи загального захворювання, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ст. 128 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_10

представника потерпілої . . ОСОБА_11

захисника . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_12

обвинуваченої . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

15 березня 2019 року ОСОБА_6 перебувала за місцем своєї роботи в Бердичівському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України в Житомирській області за адресою: м. Бердичів, вул. Л. Карастоянової, 29, де працює на посаді головного спеціаліста Бердичівського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій. Цього ж дня ближче до 11 години ОСОБА_6 знаходилася у кабінеті № 32, який є приймальнею начальника Бердичівського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, де в цей же час та місці також перебувала пенсіонерка ОСОБА_10 , яка зайшла до вказаного вище кабінету з метою отримання інформаційної допомоги.

Під час раптово виниклого конфлікту між нею та ОСОБА_10 . ОСОБА_6 , діючи злочинно недбало та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула потерпілу ОСОБА_10 руками в груди, від чого остання впала на поверхню підлоги та при падінні отримала тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватою, передбачена ст. 128 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та показала, що вона на службі з 2004 року. Спочатку працювала у Одеській області, а з 2014 року працює у м. Бердичеві в управлінні Пенсійного фонду, головним спеціалістом з призначення і перерахунку пенсій. В той день 15.03.19 вона була на своєму робочому місці. Близько 11 години йшла до секретаря по роботі у кабінет № 31. Підходячи, почула голосний спір. Зайшовши, побачила раніше незнайому їй потерпілу ОСОБА_13 і секретаря Волотовську. Мовчан стояла праворуч, ОСОБА_14 була на своєму робочому місці за стійкою, біля робочого стола, і тримала в руках якийсь папірець. Так як вона є спеціалістом, секретар попросила її допомогти: роз`яснити, що це за папірець. Як тільки секретар почала протягувати їй папірець, потерпіла почала вести себе агресивно, намагаючись вирвати його з рук. Поглянувши на папірець, вона не могла зрозуміти що це, так як папірець не містив підпису, печатки. Мовчан сказала, що документ взяла не у них, вела себе агресивно. Тому вона перелякалася і зайшла за стійку, до секретаря. Волотовська запитала її тихенько на вушко, що це за документ. Вона відповіла, що не може сказати, бо немає підпису, печатки, що треба розібратися. Дістала окуляри і почала оглядати папірець, щоб з`ясувати, який інспектор фонду його видав потерпілій у них у фонді внизу документу інспектор зазначає свій код. У цьому випадку це був № 13. Дізнавшись, хто інспектор, вона намагалася вийти, щоб піти з`ясувати у інспектора, чому той просто видав документ, не провівши роз`яснювальну роботу, що з цим документом робити. До її обов`язків це не входить, але вона все ж працівник пенсійного фонду. Чому не віддала потерпілій документ, пояснити не може. Документ не зминала. Вона намагалася вийти через вузенький прохід попід стіною, але ОСОБА_13 рухом тіла показала, що не пропустить. Вона звернулася до потерпілої зі словами: «Дозвольте пройти». Потерпіла сам прохід не перекривала, але посилом тіла показала, що не пропустить. До них ходить різний контингент, вона має півтора метри росту, 48 кг ваги, інвалідність, тяжкі захворювання, проходить хіміотерапію, Мовчан набагато крупніша за неї, вела себе агресивно, тому вона перелякалася і відступила спиною до стіни, будучи ще за стійкою по відношенню до потерпілої. Взявши окуляри, дивилася папірець, утримуючи його перед собою обома руками. В цей момент почула звук падіння потерпілої. Самого падіння не бачила, так як дивилася на папірець, потерпілу не штовхала, не била і не могла цього зробити, оскільки стояла за стійкою, на відстані більше протягнутої руки, тримаючи обома руками папірець. Чому впала потерпіла, не знає, щоб та втрачала свідомість, мала ознаки сп`яніння, не бачила. Піднявши очі, побачила потерпілу лежачою на підлозі. Вона поклала папірець на стійку і поспішила до потерпілої, щоб надати допомогу. Взяла потерпілу за праве передпліччя (ділянку між плечем і ліктем). Але потерпіла почала казати, щоб не чіпала, що у неї вивернуте плече. Вона запропонувала все ж спробувати підняти, хотіла взяти за іншу руку, пішла на іншу сторону, переступивши потерпілу. З коридору підійшла жіночка секретар Садківської сільської ради. Вони вдвох намагалися підняти ОСОБА_13 , але та опиралася. І вона, і ОСОБА_14 пропонували викликати швидку медичну допомогу, але потерпіла відмовлялася, сказала, що буде викликати поліцію, що вона її штовхнула. ЇЇ це дуже образило, вона сказала, що не штовхала і пішла з кабінету. Коли виходила, ОСОБА_13 припідняла тулуб і тією ж правою рукою взяла зі стійки папірець, поклала його до кишені пальто. Вона повернулася на своє робоче місце, розповіла колегам про подію, її ще відпоювали ліками. По даному факту була службова перевірка, в її діях порушень виявлено не було. Знає, що керівництво вибачалося за подію перед потерпілою, але її не запросили, тому вона не знає чому. Слідча вела себе по відношенню до неї нетактовно, не провела з нею слідчий експеримент. На її думку, ОСОБА_13 просто втратила рівновагу і впала. Чому тоді раніше незнайома їй потерпіла говорить, що вона її штовхнула, не знає, напевно вибирала між нею і ОСОБА_14 .

Незважаючи на заперечення вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що 15 березня 2019 року зранку вона звернулася у пенсійний фонд у м. Бердичеві, щоб роз`яснили щодо підвищення пенсії. Була у працівниці з крайнього віконечка по праву сторону. Отримавши довідку, вона не все зрозуміла і вирішили запитати. Зайшла у кабінет приймальню начальника. Там сиділо три працівниці, пили чай. Одна з працівниць швидко пішла, залишилися секретар і раніше незнайома їй обвинувачена. Вона запитала, чи не можуть вони пояснити по довідці. Відповіли, що подивляться. Обвинувачена взяла у неї довідку і почала кричати, де взяла. Довідка містила всі необхідні реквізити, вона аж ніяк не говорила, що отримала цю довідку не у їхньому пенсійному фонді, обвинувачена як спеціаліст мала б про це знати. Вона подумала, що це може якийсь секрет, попросила віддати довідку. В цей час і вона, і обвинувачена стояли біля столу, між ними нічого, ніякої стійки не було. Секретар знаходилася на своєму робочому місці. Обвинувачена сказала їй російською мовою: «Разрешите, отойдите, я буду разбираться», казала, що цю довідку видав якийсь 14 спеціаліст. Вона підняла руку і попросила віддати довідку, при цьому стояла на місці. Обвинувачена в цей момент могла або бочком протиснутися повз неї, або обійти, або попросити нормально. Однак, не віддаючи довідку, утримуючи її в руці, обвинувачена штовхнула її двома руками у груди. Вона цього не очікувала і тому від поштовху впала на підлогу. Їй 57 років, вона має зріст 1,7 м, вагу 78-80 кг, якби знала, що її штовхнуть, не впала, але для неї поштовх був неочікуваним. Впала вона на спину і на праву руку, відчувши різкий біль. Також вдарилася головою. Обвинувачена і секретар почали до неї кричати: «Вставай, вставай», обидві підбігли, почали тягнути за куртку, за обидві руки, хто за що тягнув, вже не скаже. Від цього вона також відчувала сильний біль у правій руці. Казала жінкам, щоб вони її не чіпали, але ті не слухали. Через декілька хвилин вона сама піднялася з підлоги. Довідка лежала на столі. Обвинувачена вже втекла. Вона запитала у секретаря, що це було, як прізвище обвинуваченої. Секретар назвала: « ОСОБА_15 ». Вона сіла на стільчик, у неї розпухла рука. Вона попросила секретаря викликати швидку, але та сказала, що якщо їй треба, то хай викликає. Вона вийшла у зал, там було багато людей, вона плакала. Телефон у неї був розрядженим, вона попросила у людей, і якась жінка чи то сама, чи то дала їй телефон, і було викликано швидку і поліцію. Першими приїхали працівники поліції, запросили вийти на сходи, щоб вона розповіла, що трапилося. Вона розповіла і тоді працівники поліції сказали, що це не їхні повноваження, що потрібно викликати слідчо-оперативну групу. Приїхала швидка, наклали шину. Далі її повезли у травмпункт, працівники поліції сказали, що вже туди приїде група. У травмпункті їй діагностували перелом правої руки зі зміщенням. В подальшому вона дуже довго лікувалася, до цього часу відчуває болі. Як потім їй розповіли працівники пенсійного фонду, та працівниця, яка їй видала довідку, поплатилася і її було звільнено. На її думку, не може така людина як обвинувачена працювати у пенсійному фонді, так ставитися до людей похилого віку. При призначенні покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує, зазнала великих моральних страждань, протягом тривалого часу лікувалася, не спала ночами, до цього часу переживає наслідки дій обвинуваченої. Наполягає, що обвинувачена її штовхнула, вона довідку не видирала, лише підняла руку і звернулася зі словами її віддати, а обвинувачена штовхнула її двома руками в груди. До подій у неї тілесних ушкоджень не було, не було ні з ким конфліктів, крім як з обвинуваченою, більше вона не падала, ніяких дій щодо обвинуваченої не вчиняла.

Як показала свідок ОСОБА_16 , вона працювала секретарем начальника Бердичівського пенсійного фонду, що розташований на вул. Л. Карастоянової, 29 в м. Бердичеві. 15 березня 2019 чи 2018 року близько 10-11 ранку вона була у сусідньому кабінеті. Від службового входу прийшла у кабінет раніше незнайома їй жінка потерпіла ОСОБА_13 , спитала, де кабінет начальника, у неї питання по документу. Вона повідомила, що вона секретар начальника, запропонувала пройти у приймальню. Пройшли, там нікого не було. Взяла окуляри і сказала дати документ, щоб розібратися. Спочатку потерпіла не хотіла давати. На її запитання, де видали, сказала, що не тут. Потім потерпіла все ж дала довідку, але вона не могла зрозуміти, що це за документ. По коридору проходила ОСОБА_6 , яку вона покликала, щоб допомогла розібратися, бо обвинувачена є спеціалістом. Коли ОСОБА_6 зайшла у кабінет, вона стояла на своєму робочому місці, тримаючи в руках довідку, ОСОБА_13 стояла за бар`єром з полиць, який розташовувався праворуч від її робочого місця. Між стіною і бар`єром є невеликий прохід до її робочого місця, через який пройшла ОСОБА_6 і взяла довідку у руки. Обвинувачена почала дивитися документ, потерпілій це не сподобалося і вона почала його видирати з рук. Чому ОСОБА_6 не віддавала довідку, не знає. Через цю штовханину столу вона повернула голову, щоб подивитися, чи не стерлася інформація, бо комп`ютер старенький. В цей момент почула слова обвинуваченої: «Разрешите пройти», сказані м`яким тоном, після чого почула звук: «бах». Обернувшись, побачила, що потерпіла лежить на спині на підлозі, ногами до бар`єру, головою до дверей. Самого падіння вона не бачила. На її думку, ОСОБА_6 не могла штовхнути потерпілу, виходити з кабінету обвинувачена наміру не мала, охарактеризувати ОСОБА_6 вона може тільки з позитивного боку, як спокійну, порядну людину, яка навіть голосу ніколи ні на кого не підвищувала. Обвинувачена хотіла допомогти потерпілій піднятися. Зайшла свідок жіночка з ОСОБА_17 . ОСОБА_6 почала піднімати ОСОБА_13 за ліву руку, жіночка за праву. Але потерпіла почала казати, щоб не чіпали, бо у неї рука зламана. Потім ОСОБА_13 піднялася сама. Вони тричі пропонували викликати швидку, але потерпіла відмовилася. Потерпіла забрала довідку з бар`єру, сіла на стілець, загорнула рукав, рука була червоною, але чи поламаною, не знає.

Свідок ОСОБА_18 , секретар Садківської сільської ради, під час допиту пояснила суду, що в той день близько 10-11 години вона була по своїх справах у пенсійному фонді. Йшла по коридору, пройшла кабінет, ніби, начальника. Почула сильний зойк, повернулася до кабінету. Зайшла. У кабінеті на підлозі лежала жінка. Також у кабінеті знаходилося ще дві інших жінки. Вона запропонувала допомогти піднятися, але жінка сказала не чіпати, бо їй боляче, попросила викликати швидку. Потерпіла казала, що її штовхнули, якась жінка казала, що ні, потерпіла наполягала. Бачачи, що її допомога не потрібна, вона вийшла і сиділа далі у коридорі. Потім потерпіла також сиділа на лавці поруч, розповідала, що прийшла за якоюсь довідкою, яку у неї видерли, штовхнули і вона впала. Як саме потерпіла падала, вона не бачила.

З показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що на час подій у 2019 році вона працювала у відділі прийому громадян у Пенсійному фонді Бердичева і Бердичівського району, розташованого по вул. Карастоянової, 29 в м. Бердичеві. Начальника і заступника тоді не було, вона була одна. До неї зранку звернулася громадянка потерпіла ОСОБА_10 , щоб дала розрахунок про розмір пенсії і пенсійний стаж. Вона 25 років пропрацювала у пенсійному фонді, прекрасно знала свої повноваження, мала право видавати таку довідку, тому видала її на руки. Пенсіонерка вийшла з кабінету, все було толерантно. Що було далі, не знає, її кабінет знаходиться далеко від кабінету начальника. Лише потім вона побачила через вікно карету швидкої, там ОСОБА_10 надавали допомогу щось накладали. Потім до неї підійшла ОСОБА_20 , запитала, чи вона видавала довідку, там якесь непорозуміння. В подальшому їй розповіли, що потерпіла впала у приймальні і зламала руку. За яких обставин це сталося, їй невідомо. Далі була службова перевірка по факту видачі довідки, було підтверджено, що вона діяла правильно. В подальшому вона звільнилася з пенсійного фонду, це не було пов`язано з цією подією, просто прийшов вік, вона купила хатинку у селі.

Як пояснила суду свідок ОСОБА_21 у березні 2019 року вона була на своєму робочому місці у пенсійному фонді по АДРЕСА_2 . Близько 11 години почула розмову на підвищених тонах, крики лунали з приймальні. Пішла на шум. Коли зайшла, у приймальні була секретар ОСОБА_14 , обвинувачена ОСОБА_6 і невідома їй жінка, яка лежала на підлозі, обличчям догори. Жіночці пропонували допомогти встати, але та казала, щоб її не зачіпали. Волотовська пропонувала викликати швидку, але потерпіла відмовлялася. Волотовська попросила її дізнатися, хто видав довідку. Вона пішла виконувати прохання ОСОБА_14 . Коли уходила, потерпіла продовжувала лежати на підлозі. Дізналася, що довідку видавала їхній спеціаліст ОСОБА_22 . Коли повернулася до приймальні, там вже була тільки ОСОБА_14 . Після обіду їх зібрало керівництво, почало з`ясовувати, що трапилося, вже тоді від інших дізналася, що потерпіла отримала довідку, йшла по коридору, зайшла у приймальню, ОСОБА_14 не знала, що це за довідка, покликала ОСОБА_6 , а далі потерпіла впала, чому не знає. Самого падіння вона не бачила.

Будучи допитаною як свідок, ОСОБА_23 показала, що вона була понятою під час відтворення за участі потерпілої. Потерпіла показувала, як вона отримувала тілесні ушкодження у пенсійному фонді. Конфлікт стався через якийсь папірець потерпіла прийшла у фонд, отримала якийсь документ, там була помилка, якась працівниця пенсійного фонду забрала цей документ і не хотіла віддавати, в результаті чого штовхнула потерпілу і тій було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження. В яку саме частину тіла штовхнули потерпілу, вона вже не пам`ятає. Розповідь потерпілої, на її думку, була щирою, потерпіла вільно говорила, не запиналася, по зовнішньому вигляді було видно, що говорить правду. Нікого з учасників до слідчого експерименту не знала, ніякого відношення до поліції не має. Під час слідчої дії велася зйомка, по завершенню слідчої дії вона особисто прочитала протокол, там все було записано вірно, жодних зауважень не було і вона його особисто підписала.

Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що їх тоді взяли з коледжу як понятих на слідчий експеримент у пенсійному фонді. Це було давно і обставини він пам`ятає погано. Пам`ятає, що потерпіла прийшла у кабінет, відбулася якась сутичка, спочатку словесна, потім потерпілу штовхнули, вона впала біля стіни чи шафи і зламала руку. Стать особи, яка штовхнула, куди саме штовхнула, меблі у кабінеті вже не згадає. По завершенню він читав протокол, наскільки пам`ятає там все було правильно, зауважень не було і він підписав. Жодного відношення до поліції він не має.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.03.19, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_10 заявила, що 15.03.19 близько 11 години, коли вона зайшла до одного з кабінетів пенсійного фонду у АДРЕСА_2 для отримання інформації, працівник пенсійного фонду ОСОБА_15 під час спілкування штовхнула її, від чого вона впала та зламала руку (т. 1, а.п. 10);

*даними копій довідки травмпункту Бердичівської ЦМЛ № 1123, амбулаторної картки потерпілої, згідно з якими ОСОБА_10 звернулася у травмпункт 15.03.19 о 12 год. 28 хв. з приводу побутової травми, отриманої у цей же день близько 12 години. Діагноз: перелом правої променевої кістки у нижній третині зі зміщенням, твереза (алкотест - 0,00‰) (т. 1, а.п. 14, 41-46);

*даними протоколу огляду місця події від 04.04.19 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто кабінет № 32, що є приймальнею начальника Бердичівського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, розташованого за адресою: м. Бердичів, вул. Л. Карастоянової, 29. В ході огляду зафіксовано обстановку у кабінеті, зокрема стійку з полиць, яка відділяє робоче місце секретаря, прохід між такою стійкою і стіною до робочого місця (т. 1, а.п. 18-22);

*даними протоколу призначення пенсії з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії від 15.03.19, згідно з яким здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_10 у Бердичівському об`єднаному управлінні ПФУ (т. 1, а.п. 47);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 240 від 12.04.19, відповідно до якого у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині в типовому місці зі зміщенням по ширині. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, що можливо і при падінні на такий при придачі тілу прискорення. На тілі потерпілої виявлено як мінімум 1 місце прикладання сили. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеню важкості, як таке, що викликає тривалий розлад здоров`я. Не виключається можливим, що давність отримання тілесного ушкодження у потерпілої може відповідати часу та обставинам, вказаним в ухвалі суду (тобто 15.03.19 близько 11 години при падінні від поштовху на підлогу (т. 1, а.п. 51);

*даними протоколу слідчого експерименту від 09.04.19 з фототаблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_10 у приміщенні пенсійного фонду за участі понятих показала на статистові, як її штовхнула обвинувачена двома руками в груди, як вона впала від цього поштовху на спину та праву руку (т. 1, а.п. 53-62);

*даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 256 від 17.04.19, відповідно до якого у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, що можливо і при падінні на такий при придачі тілу прискорення. Тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеню важкості, як таке, що викликає тривалий розлад здоров`я. Давність отримання тілесного ушкодження може відповідати часу та обставинам подій, вказаним в ухвалі. Виявлене у ОСОБА_10 тілесне ушкодження могло утворитися за обставин, вказаних нею під час слідчого експерименту від 09.04.19 (т. 1, а.п. 77-78);

*даними копії карт виклику та виїзду швидкої медичної допомоги № 4 від 15.03.19, згідно з якими виклик щодо ОСОБА_10 надійшов о 10.46 з приводу травми руки. В анамнезі зазначено зі слів травмованої: її штовхнула працівниця пенсійного фонду, внаслідок падіння пошкодила руку. Попередній діагноз: закритий перелом правої променевої кістки (т. 1, а.п. 80-81);

*даними копії протоколу матеріалів службового розслідування № 89 від 08.04.19 Бердичівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області за фактом конфліктної ситуації між пенсіонеркою ОСОБА_10 та головним спеціалістом ОСОБА_6 , за результатами якого в діях ОСОБА_6 комісією ознак дисциплінарного правопорушення не виявлено, а встановити факт заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень пенсіонерці ОСОБА_10 під час суперечки, враховуючи надані пояснення, неможливо (т. 1, а.п. 83-92);

*даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 300 від 07.06.22, відповідно до якого у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого, позасуглобового перелому правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням уламків по горизонталі. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, що можливо і при падінні на такий при придачі тілу прискорення. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, як таке, що викликає тривалий розлад здоров`я. Давність отримання тілесного ушкодження може відповідати часу та обставинам подій, вказаним в ухвалі суду. У потерпілої виявлено 1 тілесне ушкодження. Найбільш ймовірно виникнення тілесного ушкодження, виявленого у потерпілої ОСОБА_10 , як внаслідок падіння на площину підлоги на праву руку після придачі тілу прискорення (після отримання удару, поштовху). Не виключено утворення даного ушкодження у потерпілої і при падінні з висоти власного зросту без придачі тілу прискорення. Утворення тілесного ушкодження, яке було виявлено у потерпілої ОСОБА_10 при спробі намагання іншими особами підняти її за руку між ліктем і плечем, яка була заведена за тулуб - виключається (т. 3, а.п. 11-12). Будучи допитаним за клопотанням захисника, судово-медичний експерт ОСОБА_25 показав, що судово-медична експертиза виділяє два види падіння: падіння з прискоренням і падіння на площину. Падіння з прискоренням - це падіння з якоїсь висоти: балкон, дах, східці тощо, де на тіло потерпілого діє маса, коефіцієнт прискорення та ін. У даному випадку з врахуванням досліджених обставин цей вид падіння у випадку ОСОБА_10 не характерний. Другий вид падіння: падіння на площину - це падіння людини, яка знаходиться на рівній або відносно рівній поверхні. Він має два підвиди: падіння без прискорення і падіння з придачею тілу прискорення. У першому випадку - це коли людина просто стояла і впала: втратила свідомість, у неї запаморочення або передсмертельний стан тощо. З придачею тілу прискорення - це коли людина отримує прискорення внаслідок поштовху, удару, ковзання або при швидкій ходьбі, коли може заточитися. На жаль, вкрай мало саме судово-медичної літератури по досліджуваному питанню. Література у основному містить дослідження питань утворення тілесних ушкоджень, які прямо чи непрямо пов`язані з тяжкими тілесними ушкодженнями і смертю людини: падіння з розвитком черепно-мозкової травми, а ось літератури щодо утворення переломів кісток кінцівок практично немає. Тому судово-медичні експерти звертаються до літератури травматологів. Відповідно до проведеного ним дослідження питання у літературі та він запитував і у травматологів по перелому людини, яка впала і отримала перелом променевої кістки у типовому місці, всі в основному сходяться на тому, що близько 70% таких випадків виникають внаслідок падіння з прискоренням і близько 22-30% - при простому падінні без придачі тілу прискорення. Тому відповісти у категоричні формі на питання, як утворилося виявлене у ОСОБА_10 тілесне ушкодження, не можливо. Утворення такого перелому, як у потерпілої, може статися і з дитиною, і з молодим чоловіком, і з людиною у віці. У людей похилого віку кісткова тканина зневоджується, після 60 років і гормональної перестройки люди набирають зайву вагу, що також впливає на те, що при падінні можуть утворюватися такі переломи. Захворювання, які впливають на утворення такого тілесного ушкодження - це захворювання кісткової системи, пов`язані із мінеральним обміном або онкозахворювання сполучних тканин. Тому при дослідженні такого питання слід враховувати, чи раніше у обстежуваного були захворювання кісток, чи раніше були переломи. Також для більш повної відповіді йому як судово-медичному експерту бажано було б бути на місці події під час проведення слідчого експерименту, щоб мати можливість побачити місце, де міг бути поштовх, де було спричинено прискорення і місце, де потерпіла отримала травму: якщо у кімнаті були поряд стільці, столи тощо, то людина, яка втрачає рівновагу, може в порядку захисного рефлексу хапатися за ці предмети і таким чином робити, щоб падіння було найменш болючим. Він не був на місці події, слідчому експерименті і з врахуванням встановлених обставин, почутого в залі суду, залишається на тих процентах можливості падіння з та без придачі прискорення, які він раніше вказував з літератури. Від поштовху двома руками у ділянку грудної клітини, на відміну від нанесення удару кулаком тощо могли не залишитися тілесні ушкодження і при проведенні експертизи відповідно експерт такі обставини не встановлює, експертиза не робиться на підставі слів, навіть фото. Місце прикладання сили по експертизі - це те місце, де виявлено тілесне ушкодження.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд) судом до матеріалів провадження під час підготовчого судового засідання долучено й інші документи, які надано прокурором, представником потерпілої та захисником, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Позицію обвинуваченої про те, що вона злочин не скоювала, потерпілу не штовхала, суд оцінює як захисну позицію, викликану відсутністю очевидців події з боку потерпілої та можливістю оцінки доказів у цьому кримінальному провадженні виключно через призму суб`єктивних показань учасників події, пояснення яких неможливо категорично спростувати через об`єктивну обмеженість судово-медичної експертизи у стовідсотковому підтвердженні механізму утворення тілесних ушкоджень.

Так, проаналізувавши всі докази в їхній сукупності, зокрема показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, дані висновків судово-медичних експертиз та показання експерта, суд вбачає, що показання потерпілої ґрунтовні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, в тому числі і тими, які мають об`єктивне джерело походження, показання ж обвинуваченої є такими, що суперечать дослідженим доказам та підкріплюються частково лише показаннями свідків співробітників обвинуваченої, при цьому як обвинувачена, так і свідки-співробітники, зазначають, що не бачили самого механізму утворення у потерпілої тілесного ушкодження.

Оцінюючи докази, суд приймає до уваги, що показання обвинуваченої, потерпілої, свідків мають суб`єктивний характер і тому суд перш за все враховує докази, які мають об`єктивне джерело походження, а саме висновки судово-медичних експертиз та показання експерта. Відповідно до досліджених доказів встановлено час та місце заподіяння тілесного ушкодження потерпілій 15.03.19 близько 11 години у кабінеті № 32 управління пенсійного фонду. Жодною із сторін не оспорюється при цьому падіння потерпілої у кабінеті. Основним для вирішення за таких умов є питання, внаслідок чого ж впала потерпіла: або від поштовху обвинуваченої, або внаслідок самостійного падіння. Потерпіла детально описує механізм поштовху та падіння і експерт підтверджує ґрунтовність і правдивість її показань. Обвинувачена та свідки-співробітники причину та механізм падіння не описують, зазначаючи, що не бачили. При цьому суд враховує, що подія відбувалася у приміщенні кабінету, зі звичайною рівною підлогою, у обмеженій для руху площині; потерпіла свідомість не втрачала (з показань обвинуваченої та свідка, навпаки вела себе агресивно, намагалася видерти документ); потерпіла у стані сп`яніння не перебувала (довідка з травмпункту); у потерпілої не було погіршення стану здоров`я, крім власне перелому (карти виклику/виїзду швидкої медичної допомоги, копії з амбулаторної карти), що свідчить про відсутність підстав для самовільного, випадкового падіння. Для прийняття рішення суду фактично слід зробити вибір, чи він вірить словам потерпілої-пенсіонерки, яка наполягає, що її штовхнули, чи обвинуваченої-працівника пенсійного фонду, яка заперечує поштовх потерпілої. Підстав не довіряти показанням потерпілої суд не має: потерпіла, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про скоєння злочину, за завідомо неправдиві показання з першої ж хвилини після події надає однакові детальні показання про події; ці показання є обґрунтованими з точки зору судової медицини і цілком природними за умов та у обстановці події потерпіла впала назад, що цілком природно для перебігу подій після поштовху. Показання ж обвинуваченої є надуманими, неповними, нелогічними: обвинувачена вказує, що падіння і саме падіння не бачила, надати пояснення причин падіння не змогла, її пояснення механізму дій потерпілої безпосередньо перед падінням (намагалася вирвати документ з рук, тобто рухалася вперед) взагалі ніяким чином не пояснює, чому ж тоді, так рухаючись, впала потерпіла назад. При цьому суд оцінює висновки експертиз, показання експерта як одні з ряду доказів у їхній сукупності і оцінює такі докази, навіть без категоричності висновків, з врахуванням встановлених обставин події, як такі, що підтверджують показання потерпілої та фактичні обставини висунутого обвинувачення.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ст. 128 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставин, що пом`якшували або обтяжували б покарання обвинуваченій, суд не встановив.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, було злочином невеликої тяжкості (з 01.07.20 є нетяжким злочином).

Обвинувачена раніше не судима, працює головним спеціалістом Бердичівського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій, за місцем роботи характеризується позитивно, має ряд важких захворювань, інвалідність 3 групи загального захворювання.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено 15 березня 2019 року, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення минуло понад три роки, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, відповідно до ст. 12 КК України це правопорушення було злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_6 раніше не судима, від слідства та суду не ухилялася, після подій до кримінальної відповідальності більше не притягалася, а тому відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49, а також ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення заподіяної злочином матеріальної шкоди підлягає задоволенню, так як перебування прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченої та лікуванням потерпілої підтверджено разом з обвинуваченням, в тому числі медичною документацією та копіями фіскальних чеків (т. 1, а.п. 14, 41-46, т. 2, а.п. 24, 35-36). Разом з тим суд частково задовольняє цивільний позов ОСОБА_10 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 7500 грн. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченої, враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілої, яка зазнала тілесних ушкоджень у державному органі, вимушена була прикладати зусилля на відновлення стану здоров`я, який склався у неї внаслідок злочинних дій обвинуваченої, не отримала жодної моральної сатисфакції, вибачення з боку обвинуваченої. Одночасно суд приймає до уваги вік, соціальне положення обвинуваченої, стан її здоров`я, керується принципом розумності і достатності, і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги звільнення ОСОБА_6 від покарання, її поведінку при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, відсутність клопотань з даного приводу, підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

На підставі статей 49, 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 355 (триста п`ятдесят п`ять) грн. 67 коп. матеріальної шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_6 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1