Справа №639/604/22
Провадження № 1-КП/639/244/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/604/22 (в ЄРДР №0000887 від 23.05.2021р.) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 1) 16 січня 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 23.12.2013р., за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі (в силу ч. 5 ст. 90 КК України судимість не погашена), 2) 16 лютого 2022 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

22.05.2021р., в період часу з 18:20 год. до 18:44 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу кінотеатру «Познань» у м. Харкові, що розташований по вул. Академіка Павлова, 160, діючи повторно, за раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , та попрохав у останнього належний йому мобільний телефон торгової марки «HUAWEI» модель - Н7 2019 начебто для здійснення телефонного дзвінка, на що потерпілий ОСОБА_6 , не передбачаючи злочинних намірів ОСОБА_3 , погодився, та помиляючись в дійсних намірах, добровільно передав належний йому телефон ОСОБА_3 .
Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, під видом необхідності розмови по мобільному телефону здійснив виклик на недійсний номер телефону без однієї цифри, та при цьому почав повільно відходити від потерпілого у бік станції метро «Героїв Праці» м. Харкова.
Таким чином, ОСОБА_3 ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману, та утримуючи мобільний телефон при собі, зник з місця вчинення злочину, незаконно заволодів вказаним мобільним телефоном торгової марки «HUAWEI» модель - Н7 2019, вартістю 1140,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема ОСОБА_3 надав показання, згідно яких 22.05.2021р, у вечірній час доби - приблизно о 18:00-19:00 год., знаходився біля кінотеатру «Познань», що розташований у м. Харкові на «Салтівці» в районі вулиці Академіка Павлова, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 .. Підійшовши до останнього, він попросив у нього мобільний телефон начебто для здійснення телефонного дзвінка. Після того як ОСОБА_6 передав йому мобільний телефон торгової марки «HUAWEI», він, роблячи вигляд що здійснює телефонний дзвінок, почав поступово відходити від нього та таким чином залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому мобільний телефон було у нього вилучено працівниками поліції та повернуто потерпілому.
Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного.

Потерпілі ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в поданих до суду заявах просив кримінальне провадження розглядати без його участі, зазначивши про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

З огляду на викладене, на підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор в судовому засіданні, та потерпілий в поданій до суду заяві (а.с. 67-69).

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; офіційно не працює; має на утриманні малолітнього доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;має місце реєстрації та місце постійного проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисними нетяжким злочином, кількість епізодів злочинної діяльності - один, розмір заподіяної шкоди, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Також судом враховується, що у поданих до суду заявах потерпілий ОСОБА_6 зазначав про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, а також, що відповідний мобільний телефон був повернутий потерпілому.

При цьому суд дійшов висновку, що підстави застосування ст. ст. 69, 75 КК України відносно ОСОБА_3 відсутні, та йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, яке буде достатнім та необхідним для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений 16.02.2022р. Жовтневим районним судом м. Харкова до 4 років 6 місяців позбавлення волі, а злочини, що є предметом даного судового розгляду скоїв до ухвалення зазначеного вироку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022р., остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 03.08.2022р.
Відповідно до ст. ст. 70, 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати до строку покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення та строк частково відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022р., а саме з 14.09.2021р. по 02.08.2022р. включно, з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:
-мобільний телефон торгової марки «HUAWEI» модель - Н7 2019, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_3 та «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 залишити в розпорядженні (вважати повернутим власнику) ОСОБА_6 ;
-оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які розташовані на території метрополітену (до суду не надано) - зберігати в наявних у прокурора матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня - потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1