Справа № 761/9342/22
Провадження № 1-кс/761/5307/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000173 від 09.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260; ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2022 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000173 від 09.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260; ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 09.04.2022 за ознакамикримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260; ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК України.
В ході проведення особистого обшуку 25 травня 2022 року у підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано в порядку статей 208 та 615 КПК України. Під час особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено речі, а саме: мобільний телефон марки «Айфон» в чохлі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; посвідку на постійне місце проживання ІН004523; посвідчення водія НОМЕР_3 ; паспорт громадянина грузії НОМЕР_4 .

25.05.2022постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 вилучене майно в ході проведення обшуку в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

Орган досудового розслідування для всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у провадженні, зважаючи на те, що вказані речі були предметом злочину, за своєю суттю є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, запобігання, подальшого відчуження, знищення, просить накласти арешт на зазначене майно.
У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, однак слідчий подав клопотання про розгляд справи за його відсутність. Клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином.

З огляду на положення ст. 172 КПК України, якими визначено стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, явка учасників, не є обов`язковою та не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання прокурора про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0000173 від 09.04.2022розслідується у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260; ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК України.
Матеріали клопотання в свою чергу обґрунтовано свідчать про те, що зазначені кримінальні правопорушення було вчинено, а також про те, що наявні підстави для проведення подальшого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали клопотання свідчать про те, що 25.05.2022 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Айфон» в чохлі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .

При цьому, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 25.05.2022 винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000173 від 09.04.2022згаданого вище предмету та мотиви, за яких слідчий дійшов до такого висновку.

Отже, у клопотанні наведено обґрунтовані доводи, які свідчать про необхідність арешту вказаного майна, а також доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Також, прокурор порушує питання щодо накладення арешту на посвідку на постійне місце проживання ІН004523; посвідчення водія НОМЕР_3 ; паспорт громадянина грузії НОМЕР_4 у зв`язку із тим, що ці речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушеннята за своєю правовою природою, є тимчасово вилученим майном, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України, тобто є речовими доказами та мають значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню, зокрема, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260; ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК Українирозслідування обставин якого здійснюється.

Так, порушуючи питання про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор та слідчий зазначають про відповідність цього майна критеріям речових доказів, визначених ст.98 КПК України, про що також слідчий зазначив у своїй постанові про визнання речовими доказами від 25.05.2022, а необхідність накладення арешту на вказане майно, обґрунтує тим, що вони є предметом кримінального правопорушення, які набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, прокурор у своєму клопотанні стверджуючи, що майно на яке він просить накласти арешт відповідає критеріям речових доказів, при цьому не конкретизує у клопотанні, які саме сліди злочину (злочинів), що розслідується або які саме відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні№ 0000173 від 09.04.2022це майно містить.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Отже, прокурором не доведено, що вилучене в ході обшуку слідчим майно, а саме посвідку на постійне місце проживання ІН004523; посвідчення водія НОМЕР_3 ; паспорт громадянина грузії НОМЕР_4 , які належать КварцхеліюШотумістять у собі відомості, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000173 від 09.04.2022та можуть бути використані під час здійснення судового провадження для доведення таких обставин перед судом.

Прокурор у клопотанні не вказав, яким саме критеріям речового доказу відповідає вилучене в ході обшуку майно, та не зазначив для доведення яких саме обставин у розслідуваному ним кримінальному провадженні дане майно може бути використано у суді.

А тому, клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, а саме на: посвідку на постійне місце проживання ІН004523; посвідчення водія НОМЕР_3 ; паспорт громадянина грузії НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_8 підлягає задоволенню, оскільки дані речові докази не підтверджують жодних обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні, та вилучені без достатніх правових підстав, які підлягають негайному поверненню власнику, у зв`язку із чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене та з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 171-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме намобільний телефон марки «Айфон» в чохлі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 , що був виявлений та вилучений в ході проведення особистого обшуку 25.05.2022 у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншійчастиніклопотання, залишити без задоволення.

Контроль за виконанням ухвали покласти прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя