Справа № 216/5124/21
провадження 1-кс/216/250/22
УХВАЛА
іменем України

25 квітня 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

26.01.2021 ОСОБА_3 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що у провадженні слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0001449 від 25.08.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України, заявником у якому є ОСОБА_3 . Досудове розслідування проводилось за фактом того, що ОСОБА_5 , маючи процесуальний статус потерпілого, у кримінальному провадженні № 0000368 від 21.02.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України надав органу, що здійснює досудове розслідування, завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням Заявника у тяжкому злочині та з корисливими мотивами. 13.08.2021 слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, вона вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим з нижчевикладених підстав, оскільки як випливає з тексту оскаржуваного рішенні, загалом за майже рік з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії, що свідчить про те, що досудове розслідування взагалі не проводилось. В оскаржуваному рішенні слідчий зазначає, що відомості до ЄРДР внесено з приводу звернення ОСОБА_5 до поліції з заявою за фактом вчинення Заявником стосовно нього кримінального правопорушення. Тобто слідчий невірно визначив предмет доказування, позаяк закрите ним кримінальне провадження було розпочато не щодо завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, а, як вже вказано вище, за фактом завідомо неправдивих показань ОСОБА_5 . Оскаржуване рішення абсолютно не містить даних про те, що показання ОСОБА_5 . Слідчим перевірялись у який-небудь процесуальний спосіб та доведено їх правдивість, що могло бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Бездоказове посилання слідчого в оскаржуваному рішенні нібито на встановлення у кримінальному провадженні № 0000368 від 21.02.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України факту вчинення щодо ОСОБА_5 кримінального правопорушення не може слугувати свідченням правдивості його показань у цьому кримінальному провадженні.
Зазначене лише підтверджує не встановлення слідчим обставин, які мали значення для закритого кримінального провадження, та які могли бути достатніми для прийняття обґрунтованого процесуального рішення стосовно закінчення досудового розслідування. Отже, оскаржуване рішення ґрунтується виключно на непідтверджених жодними доказами припущеннях слідчого. Зазначає, що всупереч п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України не було та не могло бути встановлено відсутність у діяннях ОСОБА_5 складу розслідуваного кримінального правопорушення, тому наявні достатні підстави для визнання оскаржуваного рішення незаконним та необґрунтованим і його скасування.
Заявник ОСОБА_3 надала суду письмову заяву про підтримання своєї скарги, просила її задовольнити, а також просила проводити судове засідання без застосування технічних засобів у зв`язку із неявкою представника Криворізького РУП.
Представник Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши скаргу та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як було встановлено в судовому засіданні слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001449 від 25.08.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 є заявником, та користується відповідними правами згідно з її процесуальним статусом.

13 серпня 2021 року постановою слідчого ОСОБА_4 , кримінальне провадження № 0001449 від 25.08.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України, було зарито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 384 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
При цьому частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).
При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).
Згідно п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України під час досудового провадження може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 ч. 2 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
Так чином слідчим суддею встановлено, що слідчим не проведено необхідних слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведенням усіх необхідних для прийняття рішення, процесуальних дій і відповідно не відповідає вимогам закону.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 13.08.2021 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001449 від 25.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6