Справа № 466/6292/22
Провадження № 1-в/466/303/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

Справа № 466/6292/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференцзвязку клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до вимог ст.82 КК України відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця; АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого: 16.01.2013 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 16.06.2014 відповідно ст. 6 ЗУ Про амністію у 2014 році скорочено покарання на половину. Звільнений 26.06.2015 по відбуттю терміну покарання; 08.05.2017 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки.

з участю прокурора ОСОБА_4

представника ЛВК № 30 ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

встановив:

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.11.2018 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення воді. 23.11.2018 ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області відповідно до ст. 534 КПК України відбування покарання постановлено рахувати з 13.08.2018. 06.05.2019 ухвалою Закарпатського апеляційного суду вирок від 09.11.2018 замінено. За ст. 186 ч.2 КК України призначено 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком від 08.05.2017 та остаточно до відбуття покарання призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 19.02.2010 вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч. 1, 4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; 25.06.2020 вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1,4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок терміну покарання - 13.08.2018 року. Кінець терміну покарання - 13.02.2023 року.

22 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до вимог ст.82 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_3 : перебуваючи із 20.08.2018 в УВП (№ 9) м. Ужгород допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією УВП (№ 9) не заохочувався. У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» прибув 30.05.2019. За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи не заохочувався.

Перебуваючи із 09.08.2019 в УВП (№ 9) м. Ужгород допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до-дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією УВП (№ 9) не заохочувався.

В державну установу Личаківська виправна колонія (№30)» прибув 08.06.2021. По прибуттю не був працевлаштований. За час відбування покарання порушень вимог режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться у виправній колонії. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання немає. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», прагне до їх реалізації. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально розвинутий достатньо. В судовому засіданні вину а скоєному злочині визнав. Згідно вироку суду позов числиться у розмірі 1215, 50 грн., постанов про звернення стягнень на доходи боржника в бухгалтерії установи немає.

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_3 п`ята судимість, він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. Разом з тим, перебуваючи в

Личаківській виправній колонії (№30) жодного разу не заохочувався, що свідчать про те, що він не довів своє виправлення, а належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Крім того, 24.06.2021 адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої: ст ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення ( протокол № 12) ; 24.06.2021 - адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення ( протокол № 12); 26.08.2021 - адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення ( протокол № 16).

Відтак, суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до вимог ст.82 КК України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1