Дата документу 17.06.2022
Справа № 334/1495/22
Провадження № 1-кп/334/483/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000049 від 09 січня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 08 січня 2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ЗАЗ Деу» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїзній частині вул. Дніпровське шосе з боку вул. Істоміна в напрямку вул. Піщаної в м. Запоріжжі. В салоні зазначеного автомобілю перебували пасажири ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час руху в районі перетину вул. Дніпровське шосе з вул. Пожарського обвинувачена, діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, де сказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконалась в безпеці своїх дій, безпричинно змінила напрям руху керованого автомобіля вліво, в результаті чого скоїла виїзд за межі проїжджої частини - на лівий газон та подальшим наїздом передньою правою бічною частиною кузова керованого нею транспортного засобу на електроопору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №66п від 22 лютого 2022 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді:

вертикального перелому тіла 3-го шийного хребця (СЗ) без зміщення кісткових фрагментів, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя;

закритої черепно-мозкової травми: імпресійного перелому нижньої стінки правої орбіти, мінімального правобічного гемосинису, струсу головного мозку, садни в лобній ділянці ліворуч, гематоми в лобній ділянці праворуч, що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена, згідно висновку судово-медичної експертизи №65п від 12 січня 2022 року, пасажир ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №4п від 12 січня 2022 року отримали легкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №63п від 12 січня 2022 року, будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Порушення обвинуваченої згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №СЕ 19/108-22/1772-ІТ від 22 лютого 2021 року, вимог п.10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодилась на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до неї сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 , надані нею під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286-1 КК України, оскільки вона своїми необережними діями вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що вона раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, її вік, стан здоров`я, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, визнала свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують її покарання та які обтяжують її покарання, вчинила необережне кримінальне правопорушення, працює не офіційно, а також приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі з огляду на те, що обвинувачена є її близькою подругою, крім цього вона відшкодувала всі завдані їй збитки, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватої вважає, що їй слід призначити покарання за ч.2 ст.286-1 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_5 , притягується до відповідальності.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», враховує не тільки наслідки, що настали, а характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Також, відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.56 КПК України, суд враховує думку потерпілої, висловлену щодо призначення покарання обвинуваченій, яка вважає, що покарання повинно бути призначене з мінімальним випробувальним терміном, оскільки, на її переконання, обвинувачена усвідомила свою протиправну поведінку та суспільну небезпечність злочину.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винної та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.286-1 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін - особисте зобов`язання.

Арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 11 січня 2022 року на автомобіль «ЗАЗ-Деу», державний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «ЗАЗ-Деу», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території майданчику тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути законному власнику ОСОБА_5 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1