Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2206/19
Провадження № 1-кп/935/48/22
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

перекладача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, п.12,13 ч.2 ст.115 КК України ,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження, у межах якого ухвалами суду від 01.08.2022 та 03.08.2022 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, включно по 01.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_7 та включно по 29.09.2022 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжних заходів, в обґрунтування яких зазначив про продовження існування ризиків ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на їх особи. Клопотання у письмовому вигляді долучені до матеріалів справи, завчасно вручені обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначили, що підстави для цього відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 заперечили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки прокурором не наведено обґрунтованих підстави для продовження запобіжного заходу, а також не підтверджено ризиків, зазначених прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_11 заперечила проти клопотання прокурора, вважає, що є підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки останній має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, характеризується посередньо.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї; наявність судимостей в обвинуваченого; репутацію обвинуваченого; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1ст.177КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, зокрема і особливо тяжкого, вчиненого проти життя та здоров`я людини, яке відповідно до ст.3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю. Міра покарання за вчинення злочину передбачає позбавлення на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Хоча тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими, не є ризиком, передбаченим у статті 177 КПК України, тому не може бути самостійною підставою для продовження запобіжного заходу, а разом з тим, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», що відповідає нормам національного законодавства, зокрема п.2 ч.1 ст.178 КПК України.

Отже:

- обвинувачений ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходу не має, неодружений, утриманців не має, на території України не має родинних та інших міцних соціальних зв`язків;

- обвинувачений ОСОБА_7 не працює, постійного джерела доходу не має, неодружений, утриманців не має, на території України не має родинних та інших міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відбував покарання у місцях позбавлення волі, на даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, не пов`язаних з даним кримінальним провадженням, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, у межах якого перебував у розшуку обвинувальний акт перебуває у провадженні Богунського районного суду м.Житомира;

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є громадянами іншої держави, перебувають на території України без законних підстав, а тому, разі обрання альтернативного запобіжного заходу, існує висока ймовірність переховування обвинувачених від суду, включно із залишенням території України.

- обвинувачений ОСОБА_8 не працює, постійного джерела доходів не має, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, разом з тим, намагався втекти від поліції під час затримання, згідно характеристики за місцем попереднього ув`язнення двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, має одне заохочення.

Обвинувачений ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання в АР Крим, що є окупованою територією, що також вказує на існування високої ймовірності переховування обвинуваченого від суду, включно із залишенням території України.

Попередніми ухвалами щодо продовження запобіжного заходу, обраного обвинуваченим, судом було враховано: тяжкість інкримінованих їм злочинів та можливого покарання за їх вчинення; ризики, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховано відомості, що характеризують особи обвинувачених.

На даному етапі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід останнім не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Суд переконаний, що у разі обрання обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу, ризик переховування останніх від суду, у першу чергу, можливість залишення території України, збільшується також у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на території якої введено воєнний стан, який наразі продовжено.

Крім того, судове слідство триває : матеріали кримінального провадження не досліджено, свідки судом не допитані, а тому ризик впливу на них існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від учасників провадження та дослідження їх судом, що відповідає нормам ч.5 ст.95 КПК України. При цьому, незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинувачених, як на осіб, що вчинили злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Наведені стороною захисту аргументи не є, на думку суду, достатніми обставинами, які переважують ризики, встановлені судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу. Обсяг обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у сукупності з даними про їх особи, вказують на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставин, які вказують на зменшення раніше встановлених ризиків, судом наразі не встановлено.

Враховуючи положення ч.1 ст.194 КПК України, суд дійшов висновку, що прокурором доведено неможливість застосування до обвинувачених жодного з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, тому обвинуваченим необхідно продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність достатніх стримуючих факторів, у разі застосування до обвинувачених альтернативних запобіжних заходів, а також наявність будь-яких застережень, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, суду не надано та стороною захисту не доведено.

Керуючись ст.331 КПК України суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.11.2022 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.11.2022 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.11.2022 включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2