Провадження № 1-кп/761/1195/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2020 року за №0000728

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 23 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

11 травня 2022 року прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, станом на 11 травня 2022 року суддя - член колегії суддів у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 перебуває у відпустці.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку з вищевикладеним, вказане клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , слід розглянути головуючим.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст.177 КПК України ризики, які не змінилися та не зменшилися, дають достатні підстави вважати,що обвинувачений, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час відпали. Просив врахувати, що ОСОБА_6 тривалий час вже тримається під вартою, має постійне місце проживання, та обрати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наведених захисником.Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження,дослідивши матеріали кримінального провадження,головуючий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою,виходячи з наступного.

У силу ст.194 КПК України під час вирішення наведеного вище питання на стадії досудового розслідування має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177 КПК України ризиків,на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК України судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення,чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених в обвинувальному акті злочинних діях,оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків її неправомірної процесуальної поведінки та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків,які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Так, у рішенні «Вікс проти Сполученого королівства» ЄСПЛ зазначив,що особу може бути позбавлено права на свободу та особисту недоторканість лише при дотриманні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, за необхідності запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції).

З наведеного витікає, що вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Головуючий суддя вважає, що на даний час продовжує існувати ймовірність такого ризику як ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_6 у провину носять суспільно небезпечний характер. ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого у разі визнання його судом винуватим передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, останній не працює, не займається суспільно корисною працею

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даній стадії судового розгляду, не встановлено та сторонами не доведено.

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

З урахуванням встановлених обставин головуючий суддя вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 09 липня 2022 року.

На підставі викладеного,керуючись п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, ч.3 ст. 331 КПК України, головуючий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, на два місяці, тобто до 09 липня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1