СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1245/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001441, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 15.05.2021 ,у ранковий час, спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_5 на загальну суму 19999 грн, з однієї з кімнат вказаної квартири, яку орендував ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Так, 15.05.2021 у ранковий час, ОСОБА_3 разом з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження знаходився в приміщенні орендованої ним кімнати квартири АДРЕСА_3 . При цьому, не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, він спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вирішили таємно викрасти чуже майно, а саме: телевізор марки «LED LG», s/no 011МАМB4N571, який належить ОСОБА_5 , вступивши між собою у попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що ОСОБА_5 попрямував за місцем роботи, шляхом вільного доступу, з приміщення орендованої кімнати квартири АДРЕСА_3 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрали телевізор марки «LED LG», s/no 011МАМB4N571, загальною вартістю 19999 грн., який належить ОСОБА_5 .
Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_3 спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, зокрема, показав, що в травні 2021р він проживав у приміщенні орендованої ним кімнати квартири АДРЕСА_3 , яка належала його знайомому, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження. У цій же квартирі тимчасово мешкав його товариш ОСОБА_5 . Відчуваючи потребу в грошових коштах, він спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, викрали телевізор марки «LED LG», який належав ОСОБА_5 , користуючись тим, що останнього не було вдома, після чого здали його в ломбард, отримавши в загальному 5000 грн., з яких він взяв 1000 грн. Повідомив, що у вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При цьому суд враховує положення ч. 2 ст. 28 КК України, якими встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, вік обвинуваченого, дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працевлаштований, неодружений, утриманців не має.
Також суд враховує те, що кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму 19999грн., яку повністю відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.
При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді обмеження волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Цивільний позов не заявлений.
У порядку ст. 124 КПК України на ОСОБА_3 покладаються процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2059,44 грн. (відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/24285-Д від 26.05.2021).
Оскільки до обвинуваченого застосовано положення ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2022р. (ун.№ 759/6792/22) у вигляді особистого зобов`язання .
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2059,44 грн. (дві тисячі п`ятдесят дев`ять грн., 44 коп. ).
Речові докази:
-СD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, встановленої в ломбарді за адресою: АДРЕСА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
-телевізор марки «LED LG»,чорного кольору,s/no 011МАМB4N571, 55 дюймів, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1