Провадження № 1-кп/761/1874/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року, Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
при секретарі ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в Україні, раніше не судимого;
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Руставі Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання в Україні, раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0002387 від 19.06.2021 року ) ,
В С Т А Н О В И В :
На розгляді Шевченківського районного суду м. Києває знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0002387 від 19.06.2021 року ).
У судовому засіданні прокурор заявив суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених згідно ч. 1 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим вважав, що є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Сторона захисту просила суд відмовити у клопотанні, оскільки прокурором судовому засіданні не доведено наявність зазначених ризиків, крім того захисником подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим.
Потерпіла ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала, просила суд залишити застосований запобіжний захід обвинуваченим .
Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою суду обвинуваченим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 березня 2022 року, включно.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 615 КПК України за листом заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у ДУ « Київський слідчий ізолятор» до 09.05.2022 року включно.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисників, обвинувачених вивчивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження, заслухавши клопотання та думки учасників кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 слід залишити незмінним, оскільки у відповідності до вимог п.п. 4, 5 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали.
Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Судом також враховано й особи обвинувачених, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які раніше хоч і не судимі, однак у разі доведення вини у даному кримінальному провадженні, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Між тим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , являються особами іншої держави, не працевлаштовані, достатніх стримуючих соціальних зв`язків не мають, а тому усвідомлюючи можливість призначення вказаного покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть покинути територію України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання за скоєне, незаконно впливати на покази свідків, потерпілих, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд критично ставиться до доводів сторони захисту з приводу того, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 може бути застосований на більш м`який запобіжний захід. Так, на теперішній час розпочата стадія судового розгляду, крім того, не допитано потерпілу та свідків по даному провадженню, а тому суд приходить до висновку, що ризики передбачені ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченим під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне продовжити до обвинувачених строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор»
Окрім іншого суд вважає доцільним залишити застосованим альтернативний запобіжний захід у виді застави у раніше визначеному судом розмірі, у сумі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слід обраховувати виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом станом на 1 січня 2022 року.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.49, 52, 183, 189, 199, 27, 314-317, 334 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 визначити до 01 липня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу - 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 620 250 (шістсот двадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, що в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із міста Києва без дозволу суду;
- утриматись від спілкування з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати до повноважного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії обов`язків, визначених відповідно до ст. 194 КПК України, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави на 60 днів.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 визначити до 01 липня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 620 250 (шістсот двадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із міста Києва без дозволу суду;
- утриматись від спілкування з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати до повноважного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії обов`язків, визначених відповідно до ст. 194 КПК України, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави на 60 днів.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
На ухвалу суду безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченими, захисником, може бути подана апеляційна скарга в частинні продовження запобіжного заходу, в решті ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала є обов`язковою для негайного виконання.

Суддя ОСОБА_1