Провадження 1-в/193/147/22
У Х В А Л А
іменем України

29 вересня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4
(в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5
(в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:
10 травня 2022 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська ВК (№ 45)», згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні також підтримав заявлене клопотання засудженим, просить суд задовольнити та звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого залишив на розсуд суду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що засуджений не довів своє виправлення.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2021 за ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 08.06.2014 по 07.11.2014 та з моменту затримання з 08.05.2016 року до набуття вироком законної сили . Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Вирок від 01.09.2021 набрав законної сили 09.12.2021, що підтверджено розпорядженням Вінницького міського суду Вінницької області.
Початок строку: 25.12.2009, кінець строку 21.05.2023.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачаються із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Так, під час вивчення матеріалів клопотання засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК-45, а й увесь період його відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 10.05.2016.
Згідно характеристики вбачається, що під час утримання в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
Далі, з 13.02.2022 міру кримінального покарання продовжив відбувати в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відносинах з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин.
Засуджений до роботи в установі не залучається, за станом здоров`я є інвалідом ІІ групи. Заходи виховного характеру відвідує не регулярно, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних дзвінків.
Як з`ясовано під час розгляду клопотання, засуджений за вироком суду цивільного позову немає, жодні виконавчі листи до установи не надходили.
Аналізуючи матеріали клопотання вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин. За весь час перебування його в місцях позбавлення волі постійно характеризується посередньо, і хоча останній стягнень не мав, проте за увесь час свого ув`язнення ОСОБА_5 жодного разу з позитивного боку не відзначався та адміністраціями виправних колоній не заохочувався. Відтак, суд не вбачає стрімкого прогресу у поведінці засудженого та його стійке прагнення до виправлення, а тому, на переконання суду, останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
При цьому, суд не може залишити без уваги той факт, що станом на день розгляду даного клопотання, засуджений, з призначеного йому покарання 14 років позбавлення волі, фактично перебував у місцях позбавлення волі лише 6 років, позаяк за вироком суду, за яким він відбуває призначене покарання, останньому загалом зараховано у строк відбування покарання маєже 6 років за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції «Закону Савченко».
Таким чином, беручи до уваги викладене, з огляду на суспільну небезпеку вчиненого злочину засудженим, його фактично пасивну поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд дійшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, тому в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - залишити без задоволення.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1