Провадження № 1-кп/734/129/22 Справа № 734/2953/21
У х в а л а

іменем України

21 червня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000589 від 23.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, 21.09.2019 о 20.15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Булочка», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, м. Остер, вул. Штепи, буд. 23 А, під час конфлікту з ОСОБА_6 , з мотивів особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, наніс останньому, декілька ударів в область лівого плечового суглобу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою лівого плечового суглобу та крововиливів, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу не спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
У судовому засіданні обвинувачений погодився на звільнення від кримінальної від кримінальної відповідальності, його захисник та прокурор не заперечували проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.
Потерпілий подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі його представника, не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Крім того, потерпілий подав клопотання про розподіл процесуальних витрат, а саме, стягнення з ОСОБА_4 на його користь понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на стадії досудового розслідування в розмірі 15000 грн.
Обвинувачений, його захисник та прокурор просили залишити зазначене клопотання без розгляду, оскільки докази щодо понесених потерпілим на стадії досудового розслідування витрат, їх розміру не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України та вважають, що це питання може бути вирішене в порядку цивільного судочинства.
Вислухавши позиції учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Початком перебігу строку давності є день, коли правопорушення було вчинено, тобто, 21.09.2019 (згідно з обвинувальним актом).
Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме з 21.09.2019 пройшло два роки.
Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
З огляду на те, що з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло більше двох років, він не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинив нового злочину, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
При цьому, суд враховує надану обвинуваченим згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.
Частиною 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
У постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Також Велика Палата зазначила, що процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.
Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується, у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України. Такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства.
За наведених обставин, питання щодо процесуальних витрат має бути вирішено у даному кримінальному провадженні.
Із наданих представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 актів прийняття передачі послуг від 01.12.2020 № 1 та від 14.09.2021 № 1 та квитанцій про отримання оплати від 02.12.2020 № 05/12-2020 та від 14.09.2021 № 13/09-2021 вбачається, що ОСОБА_6 сплатив адвокату ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 7500 грн. та 7500 грн. згідно з Договорами про надання правової допомоги від 01.12.2020 № 07-12/2020 та від 01.12.2019 № 01-12/2019 відповідно за надання правової допомоги на досудовому слідстві у кримінальному провадженні № 0000589 від 23.09.2019.
З огляду на викладене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Такий розмір витрат є співмірним зі складністю справи та тривалістю досудового розслідування.
Також, суд зазначає, що докази, які містять відомості щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні не можуть бути визнані недопустимими з підстави їх невідкриття у порядку ст. 290 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -
у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів із моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1