Справа № 154/2496/22 Провадження №11-сс/802/321/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивував тим, що 17.08.2022 року невстановлена на даний час особа, перебуваючи у невідомому місці, розмістивши оголошення у мережі інтернет, на сайті ОЛХ, щодо продажу палива за нижчою ціною від ринкової, під приводом перепродажу дизельного пального, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами у сумі 1 439 830 гривень, котрі мала перерахувати на банківський рахунок ТОВ "ТБД", яке поставило вказане пальне згідно договору, чим спричинила ТОВ "ТБД" майнову шкоду на вказану суму.
По даному факту 18.08.2022 року слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості внесено у ЄРДР за № 0000490, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
17.08.2022 року, в ході огляду місця події, було вилучено автомобіль марки «DAF FT XF 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , завантажені дизельним пальним, який доставлено та поміщено на тимчасове зберігання на території охоронюваного майданчику в селі Заріччя, Володимирського району, Волинської області.
В ході огляду проведено зважування зазначеного автомобіля з напівпричепом та встановлено, що його загальна вага разом із дизельним пальним становить 38960 кг.
Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів власником автомобіля марки «DAF FT XF 105.460» реєстраційний знак НОМЕР_1 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER» реєстраційний знак НОМЕР_3 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 є ТОВ «ЛАЙН ЕНЕРДЖИ ОІЛ».
Слідчий в клопотанні зазначив, що вищевказаний автомобіль з напівпричепом, завантажений дизельним пальним, згідно ч.7 ст.237 КПК України вважається тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим просив накласти на нього арешт.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна, а саме автомобіля марки «DAF FT XF 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER» р.н. знак НОМЕР_3 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , завантажений дизельним пальним, за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 18.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Автомобіль марки «DAF FT XF 105460» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER» р.н. знак НОМЕР_3 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , завантажений дизельним пальним повернуто власникам, ТОВ «Лайн Енерджи Оіл» та ТОВ «ТБД».
В поданій апеляційній скарзі представник володільця майна ОСОБА_6 вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Вказує на те, що слідчий суддя не зважаючи на те, що в матеріалах справи наявні відомості про осіб (в тому числі і його), яким було завдано матеріальних збитків всупереч вимог ч.1 ст.172 КПК України не викликав його для розгляду даного клопотання у суді першої інстанції. Зокрема кваліфікація даного кримінального правопорушення передбачає наявність потерпілої особи, якого він являється.
Вказує на те, що грошові кошти за пальне оплачені, відповідно пальне не є власністю осіб, яким воно було повернуто слідчим суддею, в результаті чого потерпілим було нанесено матеріальну шкоду. Фактично повернення дизельного палива суддею в подальшому не дасть змоги провести слідчі дії з паливом, яке на його думку є речовим доказом у справі, що є неприпустимим та дасть можливість уникнути кримінальної відповідальності за ч.4 ст.190КК України. Це призведе до порушення вимог п.1 ч.1 ст.170 КПК України. Також ці обставини не надуть змоги довести факт завдання шкоди і довести розмір цієї шкоди.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області про арешт майна від 29.08.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно. Постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно накласти арешт на автомобіль марки «DAF FT XF 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER» р.н. знак НОМЕР_3 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , завантажену дизельним пальним.

В судове засідання прокурор та представники власників майна не з`явилися. Від прокурора на адресу суду 12.09.2022 року надійшло клопотання про слухання справи без його участі. Від інших учасників кримінального провадження клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому розгляд проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.
У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

Так доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на це майно слідчий вказував про те, що вилучене майно є предметом розслідування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Разом з тим слідчим суддею вірно зазначено, що з представлених документів вбачається, що ТОВ «ТБД», будучі постачальником палива, діяло в рамках діяльності фірми, тобто здійснило поставку палива. В свою чергу, ТОВ «Лайн Енерджи Оіл» надало автомобіль марки «DAF FT XF 105.460» реєстраційний знак НОМЕР_1 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_2 з напівпричепом типу цистерна марки «SCHWARZMUELLER» реєстраційний знак НОМЕР_3 номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 для поставки вказаного палива.
Разом з тим, кримінальне провадження порушено з приводу того, що невстановлена особа, розмістивши оголошення у мережі Інтернет щодо продажу палива, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами у сумі 1 439 830 гривень, котрі мала перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ТБД», яке поставило вказане пальне згідно договору, чим спричинила ТОВ «ТБД» майнову шкоду на вказану суму.
Отже, за встановлених обставин не можна вважати доведеним твердження слідчого про те, що вилучене майно, а саме транспортний засіб та паливо мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному 18.08.2022 року до ЄРДР за ч.4 ст.190 КК України. Надані ним додатки до клопотання, які досліджені в судовому засідання, даного висновку не спростовують.
Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, які мають на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого ОСОБА_7 від 18.08.2022 року процесуального статусу речового доказу, яким є вилучене майно, а саме вантажний автомобіль з напівпричіпом завантажений дизельним пальним, на що посилається слідчий у своєму клопотанні не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.
А тому колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , з підстав, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргупредставника володільця майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: