Справа № 175/1190/22
Провадження № 1-кп/175/48/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю представника потерпілої: адвоката ОСОБА_4

за участю потерпілої: ОСОБА_5

за участю захисника: адвоката ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000167 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

10 квітня 2022 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись у коридорі будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя. Після цього ОСОБА_5 вийшла з будинку на подвір`я, обвинувачений ОСОБА_7 також вийшов з будинку, наблизився до неї та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, схопив ОСОБА_5 за праву руку і наніс один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу і впала на асфальтоване покриття обличчям вниз. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 почергово обома руками, стиснутими в кулаки, не менше 10 15 ударів в область голови. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 такі тілесні ушкодження: чотирнадцять синців голови, тулубу, кінцівок, крововиливи під слизову оболонку лівого ока та губ, садна ліктьових суглобів, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 10 квітня 2022 року, в період часу приблизно з 21 години 30 хвилин до 21 години 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`я біля будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після побиття ОСОБА_5 , на ґрунті того, що ОСОБА_8 побачив як він заподіює тілесні ушкодження його онуці ОСОБА_5 і вимагав припинити її побиття, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю обличчям вверх і вдарився правою стороною тулубу об дерев`яну пісочницю. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 почергово обома руками, стиснутими в кулаки, не менше 5 ударів в область обличчя і голови. В подальшому, 10 квітня 2022 року ОСОБА_8 було госпіталізовано до КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпровської обласної ради», де останній 19 квітня 2022 року, приблизно о 10 годині 15 хвилин, помер. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 такі тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкова травму: крововиливи у м`які покриви голови лобно-скроневих ділянок справа та зліва та потиличної ділянки справа та зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки лобних часток, тім`яних часток та на полюсах мозочка, перелом клиновидноi пазухи злiва, перелом верхньої щелепи, перелом лівої виличної кістки, перелом кісток носу, забійна рана та садно лівої скроневої ділянки, параорбітальнi гематоми, синці лобно-скроневих ділянок справа та зліва, нижньої повіки правого ока, підборіддя зліва, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння; тупу травму грудної клітки: переломи 3, 4, 5, 6, 7 ребер справа, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; синці передплічь, які у зв`язку з настанням смерті не знаходяться та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Таким чином, внаслідок заподіяння зазначених вище тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_8 ..

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 вказаних вище кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, розмір заявленого цивільного позову та погодився з кваліфікацією вчинених ним злочину і кримінального проступку, а прокурор, потерпіла, представник потерпілої та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно ці кримінальні правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Заявлений потерпілою цивільний позов визнає в повному обсязі та зобов`язується відшкодувати потерпілій заподіяну кримінальними правопорушеннями шкоду. В скоєному кається, розуміє, що своїми діями завдав всім великого горя, приносить свої вибачення потерпілій за скоєні ним кримінальні правопорушення та просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вони з обвинуваченим перебувають у фактичних шлюбних відносинах, мають двох малолітніх дітей. Того дня у них вдома було святкування з нагоди хрестин молодшої дитини, ввечері, коли вже всі розійшлися, між нею та обвинуваченим виникла сварка, під час якої обвинувачений її вдарив. Вона вибігла на подвір`я, обвинувачений її наздогнав і ще вдарив, від чого вона впала, а обвинувачений продовжував її бити. В цей час підійшов її дідусь ОСОБА_8 і намагався відтягти обвинуваченого. Після цього вона бачила, як обвинувачений бив дідуся біля пісочниці. На її крики вибіг старший син, а молодша дитина залишалась у будинку. Після цього обвинувачений пішов з подвір`я. Дідуся забрали в лікарню, де він згодом помер. На заявленому цивільному позові наполягає та просить його задовольнити в повному обсязі. Покарання просить призначити відповідно до вимог закону.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочину і кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 є особою, раніше не судимою за законом, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким злочином, який посягає на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи, внаслідок скоєного злочину настала смерть людини, і кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), та у виді громадських робіт на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), із подальшим застосуванням ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

V. підстави для задоволення цивільного позову.

Під час судового провадження потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 12162 гривень 98 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним злочином, та 20000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним проступком.

Під час вирішення питання щодо вказаного вище цивільного позову суд керується положеннями ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1177 ЦК України і вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Судом встановлено, що внаслідок скоєних обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень потерпілій ОСОБА_5 дійсно було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, підстави цивільного позову доведені.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди обґрунтований та документально підтверджений на загальну суму 12162 гривень 98 копійок. Зазначена сума визнана і самим обвинуваченим в судовому засіданні. Отже, ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Щодо розміру заподіяної моральної шкоди, то в цьому випадку суд зважає на спричинені потерпілій моральні страждання у зв`язку з ушкодженням її здоров`я та смертю її дідуся, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Так, суд враховує характер і обсяг заподіяних потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень і моральних страждань, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, істотність вимушених змін у її житті, час та зусилля, які були необхідні потерпілій для відновлення попереднього стану, та пов`язані з цим її фізичні страждання і моральні переживання, оскільки вона отримала легкі тілесні ушкодження, відчувала фізичний біль та моральні муки, а також характер і обсяг заподіяних потерпілій моральних страждань, пов`язаних із втратою рідної людини смертю дідуся потерпілої, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін у її житті та житті її рідних, пов`язані з цим її моральні переживання, неможливість відновлення понесеної втрати. Таким чином, розмір моральної шкоди обґрунтований і визнаний самим обвинуваченим на заявлені суми в судовому засіданні, а тому суд вважає зазначені у цивільному позові суми 500000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним злочином, та 20000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним проступком, відповідним і достатнім відшкодуванням понесених потерпілою моральних страждань. Отже, ці суми підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, так само, під час судового провадження до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді утримання під вартою, який в подальшому ухвалою суду був продовжений. При цьому жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді семи років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичної затримки з 11 години 15 хвилин 11 квітня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму в розмірі 12162 (дванадцять тисяч сто шістдесят дві) гривні 98 копійок, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням, суму в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним проступком, та суму в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним злочином, а всього суму в розмірі 532162 (п`ятсот тридцять дві тисячі сто шістдесят дві) гривні 98 копійок.

Речові докази: зразки речовини бурого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з постановою про визнання речовими доказами, знищити; червону кепку, синю спортивну кофту, спортивні штани синього кольору, спортивні кросівки синього кольору з червоною і синьою смужками, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «х2-02», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001157, повернути законному володільцю ОСОБА_7 ; футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси з визерунком та слідами речовини бурого кольору, капці сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001193, знищити; зразки речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин, осади з об`єктів, зразки крові, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001178, знищити; диски із відеозаписами слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: