Справа № 466/5993/22
Провадження № 1-в/466/286/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові подання начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, уродженця селища Нижня Кринка, міста Макіївки, Донецької області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, по даній справі засудженого:- 04.04.2012 Харцизьким міським судом Донецької області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2012 вирок Харцизького міського суду Донецької області від 04.04.2012 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів; - 30.01.2013 Харцизьким міським судом Донецької області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2016 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в термін відбування покарання зараховано термін перебування під вартою з 03.02.2010 по 03.02.2011 з розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі,-

встановив:

вироком Харцизького міського суду Донецької області від 04.04.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2012 вирок Харцизького міського суду Донецької області від 04.04.2012 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів; вироком Харцизького міського суду Донецької області від 30.01.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2016 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в термін відбування покарання зараховано термін перебування під вартою з 03.02.2010 по 03.02.2011 з розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Початок терміну покарання - 03 лютого 2011 року, кінець терміну покарання - 08 жовтня 2023 року.

Начальник установи - начальник арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 клопотання підтримала.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника Личаківської виправної колонії №30, яка підтримала клопотання, висновок прокурора, який заперечував щодо клопотання, пояснення засудженого, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: за час перебування під вартою з 06.02.2011 в СІЗО м. Могильова Республіки Білорусь порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією СІЗО не заохочувався. Перебуваючи під вартою в СІЗО міста Донецьк з 28.03.2011 порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. До державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений прибув 31.07.2013. Працював на підприємстві установи з квітня місяця 2018 року по червень, грудень 2019 року, лютий 2020 року, з травня по вересень, листопад та грудень 2020 року, січень, березень 2021 року, травень 2021 року. Згідно даних довідки бухгалтерського обліку за період відбування покарання в установі з 01.06.2021. по даний час засуджений не був працевлаштований. За час відбування покарання в установі порушень режиму відбуття покарання не допускав, де дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією установи 12 разів заохочувався. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. На заходи виховного та індивідуально-профілактичного характеру реагує добре, робить вірні висновки. Приймає участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, які відбуваються у виправній колонії. До виконання робіт з благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, на добровільних засадах залучається до робіт з покращення комунально-побутових умов відділення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. В колективі засуджених вживається добре, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. В судовому засіданні вину у скоєних злочинах не визнав. Однак, підчас бесід виховного характеру вину визнає, щиро розкаюється.

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно - дострокове звільнення», умовно - достроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 1/2 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебував в міждержавному розшуку. Згідно вироку суду передбачений позов за проведення експертиз 3887, 90 грн., матеріальної шкоди 2985, 00 грн. та моральної шкоди на суму 50 000,00 грн., однак постанов про звернення стягнень на доходи боржника в бухгалтерії установи не надходило.

14.04.2016 адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, згідно заяви засудженого (протокол № 7); 11.10.2018 адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні заохочувальної норми передбачених ст. 82 КК України, як такому, що став на шлях виправлення (протокол № 22); 14.11.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова відмовлено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України; 09.01.2020 адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, як небажаючому (протокол № 1) згідно заяви засудженого;13.02.2020 адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України (протокол № 3);29.04.2020 ухвалою Шевченківського районного суду відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України; 22.06.2021 ухвалою Шевченківського районного суду відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України; 04.10.2021 ухвалою Шевченківського районного суду відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 821 КК України.

Тому, наявність у засудженого ОСОБА_5 дванадцяти заохочень на думку суду не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Разом з тим, останній раз подяку засудженому було оголошено 05.01.2021 року.

Також засудженим не сплачено борг за проведення експертиз в розмірі 3887, 90 грн., матеріальної шкоди 2985, 00 грн. та моральної шкоди на суму 50 000,00 грн., постанова про звернення стягнень на доходи боржника бухгалтерію установи не надходила

Суд вважає, що адміністрація ДУ «ЛВК («№30)» не надала достатніх доказів того, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення

Крім цього, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_5 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні клопотання начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1