ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2088/22
Провадження № 1-кс/362/395/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в с т а н о в и в:
14.06.2022 року до суду звернувся прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 29.12.11 р. близько о 7:30 год., водій Іяд Оді (IYADODEN), керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes Benz G-500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , на 45 км. + 700 м. а/д «Київ Одеса», в межах населеного пункту Митниця Васильківського району Київської області, рухаючись в напрямку м. Одеса, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України введених в дію з 01.01.2002 року, перевищив максимально допустиму швидкість і рухався із швидкістю близько 100 км/год, проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, чим поставив під загрозу життя та здоров`я громадянина, в порушення вимог п. 12.1, п. 1.10 термін «розділювальна смуга», п. 11.4 Правил дорожнього руху введених в дію з 01.01.2002 року, не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість над автомобілем, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху в напрямку м. Києва, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем марки «ВАЗ 2017», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

11.06.06 близько 23.00 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21043 д.н. НОМЕР_3 рухаючись автодорогою «Київ-Одеса» у напрямку м. Києва в смт. Глеваха, Васильківського р-ну, Київської області допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_4 , який буксирувався автомобілем ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_5 та які зупинилися на узбіччі по ходу руху автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_3 . В результаті ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували біля автомобіля ВАЗ 2121 отримали тілесні ушкодження.

26.12.2006 року по факту вказаної дорожньо-транспортної пригоди порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно висновку СМЕ № 219 від 15.12.2006 року, у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження середнього ступня тяжкості.

Згідно висновку СМЕ № 232 від 22.12.2006 року, у ОСОБА_9 мали місце тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем свого проживання був відсутній, на дзвінки, що здійснювалися на номери мобільних телефонів вказаних ним під час опитування не відповідає, вжитими заходами встановити його місце перебування не представилось можливим.

26.12.2006 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та на даний час його місце перебування не встановлено.

14.05.2013 року відомості щодо вказаної дорожньо-транспортної пригоди внесені до ЄРДР №0001235, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.286 КК України.

15.05.2013 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України

Прокурор в клопотанні вказав. що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на даний час переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим є ризик, що перебуваючи на волі він може вплинути на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, схиляючи їх до дачі неправдивих показань та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування іншим чином.

В клопотанні зазначено, що застосування домашнього арешту чи особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові умисні злочини, з метою збагачення,тому з метою запобіганням ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 до суду не доставлено.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001235 від 14.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001235 від 14.05.2013 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.3).

15.03.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України(а.с.17-20).

Відповідно до постанови від 26.12.2006 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та на даний час його місце перебування не встановлено (а.с.15).
Згідно до постанови від 14.05.2014 року ОСОБА_4 повторно оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування на даний час його місце перебування не встановлено (а.с.21-22).
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2022 року у задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 ЦПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається із матеріалів клопотання письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_4 , належним чином вручено не було.
Як вбачається із матеріалів клопотання, докази надсилання повідомлення про підозру ОСОБА_4 в клопотанні відсутні.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний має право на захист, яке полягає у тому числі і в праві особисто подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відсутність у судовому засіданні підозрюваного та захисників, унеможливило надати суду докази та відстояти правову позицію підозрюваного щодо розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, окрім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка згідно положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, гарантовано право на справедливий судовий розгляд, кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину повинен мати можливість для підготовки свого захисту.

Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції

Обов`язкова присутність особи відносно якої розглядається питання про обрання запобіжного заходу закріплена рішеннями Європейського суду, зокрема у справі «Ґраужініс проти Литви» (Grauzinis v Lithuania), 37975/97, 10 жовтня 2000 року, за яким суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що стояло на кону з боку заявника а йшлось про його свободу, а також проміжку часу між різними рішеннями та переоцінки підстав для тримання під вартою, присутність заявника на слуханнях в суді 3 і 17 липня 1997 року з питання попереднього ув`язнення було необхідним для того, щоб він мав можливість давати достатню інформацію та вказівки своєму адвокатові, окрім того, якщо їх розглядати в цілому, то це та подальші провадження не забезпечили заявнику можливості ефективно контролювати законність тримання під вартою, якого вимагає пункт 4 статті 5 Конвенції, тобто заявникові не були надані гарантії, які відповідають застосованому в цьому випадку виду позбавлення волі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Оскільки суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Слід мати на увазі, що змінити або доповнити подане до слідчого судді, суду клопотання про застосування запобіжного заходу вправі лише прокурор.

Відповідно до пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідніст ь застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність клопотань з боку прокурора про зміну або доповнення поданого клопотання, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 станом на час надходження клопотання до суду, тобто 14 червня 2022 року та на час розгляду клопотання в суді копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручено не було, як і на час розгляду клопотання в суді письмове повідомлення про підозру не вручалося ОСОБА_4 , то і ОСОБА_4 у відповідності з нормами ст. 42 КПК України не набув статусу підозрюваного.
Вимогами КПК України закріплено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника.

Так, відповідно до правил ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Також в матеріалах клопотання відсутні докази того, що станом на день звернення прокурора із клопотанням до суду, а саме 14 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуває саме в міжнародному розшуку.

Враховуючи, що участь саме підозрюваного та його захисника в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, між тим він до суду не доставлений, матеріали клопотання не містять відомостей, що підозрюваного оголошено у міжнародний розшук; також прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу не доведено наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, слідчий суддя з метою гарантовання права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», статтями 3, 20, 22, 110, 177, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Текст ухвали оголошено 14.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10