Справа № 742/2367/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/78/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відео конференції, кримінальне провадження №0000471 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охіньки Прилуцького району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання - з 14 травня 2021 року.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду визнано доведеним, що 10.05.2021 року, близько 00 годин 30 хвилин, за адресою АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виникла сварка, у ході якої, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс останньому декілька ударів ногами в область тулуба, а саме в область живота та грудної клітки потерпілого. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 132 від 24.06.2021, ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевим судом не було в достатній мірі враховано конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також тяжкі наслідки, що настали. Вказав на відсутність підстав для призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_8 вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Мотивуючи свій висновок про необхідність застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України, суд першої інстанції у вироку зазначив про врахування судом характеру та ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема те, що він являється особою пенсійного віку, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, відсутність відомостей про перебування на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а також протиправну поведінку самого потерпілого в будинку обвинуваченого, яка була передумовою та причиною нанесення йому тілесних ушкоджень, спроба обвинуваченого припинити такі дії потерпілого у законний спосіб шляхом телефонного звернення до органу поліції, Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставиною, що обтяжує його покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, суд 1 інстанції дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 більш м`якого розміру покарання, не зазначеного в санкції статті кримінального закону, яким передбачено відповідальність за скоєне.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитися не може і вважає його таким, що суперечить вимогам ст.ст. 65, 69 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, окрім іншого, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Аналіз зазначеної норми вказує на те, що підставою для застосування ст. 69 КК України є не просто наявність сукупності обставин, визнаних судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Встановлені судом обставини також повинні відповідати критеріям, які здатні, з урахуванням характеру скоєного, знизити ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

У даному випадку обставин, які б задовольняли ці критерії, відсутні.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не врахував повною мірою те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Без належної оцінки суду залишилися наслідки вчиненого діяння, які виразилися у смерті потерпілого.

Крім того, серед обставин, що пом`якшують покарання суд зазначив щире каяття.

Між тим, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Проте, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав частково та показав, що причиною вчинення злочину була протиправна поведінка ОСОБА_9 і саме з метою її припинення він наніс потерпілому 4-5 ударів. Після цього він витягнув потерпілого на вулицю і більше його не бачив.

Колегія суддів звертає увагу, що у вироку зазначено помилкове твердження про протиправну поведінку самого померлого в будинку обвинуваченого, яка була передумовою та причиною нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, спроба ОСОБА_6 припинити такі дії потерпілого у законний спосіб шляхом телефонного звернення до органу поліції, так як висновком судово-медичної експертизи №110 від 11.06.2021 року виявлені у обвинуваченого тілесні ушкодження не підтверджують факту протиправної поведінки потерпілого по відношенню до ОСОБА_6 . Зі змісту рапорту працівника поліції вбачається, що 10.05.2021 року від ОСОБА_6 надійшла інформація про те, що на його території знаходиться знайомий чоловік, який не хоче покидати його двір. Просить направити наряд поліції. Проте, під час з`ясування обставин, в ході телефонної розмови з працівником поліції, обвинувачений повідомив, що конфлікт було вичерпано, так як даний громадянин пішов у невідомому напрямку, наряду поліції не потребує. В даному випадку, такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 не свідчать про спробу останнього припинити протиправні дії потерпілого у законний спосіб, а висновки суду 1 інстанції в цій частині є помилковими.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарг прокурора про безпідставність застосування судом вимог ст. 69 КК України є обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому є явно несправедливим внаслідок м`якості. Тому вирок суду першої інстанції в частині призначення йому покарання підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини та характер вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, те, що за місцем проживання він характеризується позитивно, часткове визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду 1 інстанції в частині призначеного покарання - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати.

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто, з 14.05.2021 року.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4