ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
cуддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 17 січня 2022 р. між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003554.

ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 січня 2022 року покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме не виїхати за межі України без згоди органу пробації,

ЄУНСС: 723/5220/22
НП:11кп/822/122/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ч.1 ст.263 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
повідомлятиме орган пробації про зімну свого місця проживання або роботи, періодично з`являтиметься для реєстрації органів пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення експертиз на користь держави в сумі 1372 грн. 96 коп.

На вказаний вирок суду захисник адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок районного суду від 17 січня 2022 р. у справі № 723/5220/21 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на те, що вирок районного суду є незаконним з підстав п.1 ч.4 ст.394 КПК України, також і з тих підстав що судом першої інстанції порушено право на захист.

Вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не роз`яснив обвинуваченому чи розуміє він наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, не роз`яснив обвинуваченому чи розуміє він характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, чи розуміє він вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі за твердження угоди судом.

Також на думку апелянта судом першої інстанції не було роз`яснено обвинуваченому в належний спосіб про наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, такі як обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1.ч.4. ст.474 цього кодексу.

Зазначає і на те, що судом першої інстанції не було забезпечено обов`язкову участь захисника обвинуваченому, як того вимагає ст.52 КПК України, а адвокат який приймав участь в судовому провадженні жодними повноваженнями не був наділений, так як в матеріалах справи відсутній договір, а також суд не перевірив його повноваження.

А тому вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, які були зазначені вище.

Як було встановлено в суді першої та перевірено в суді апеляційної інстанції, В період часу з 20 год. 38 хв. до 21 год. 48 хв. 14.08.2021 р., працівниками відділення № З (смт. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Глибоцького районного суду № 715/1774/21 від 04.08.2021, в приміщені квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 6 (шість) патронів які згідно висновку судової балістичної експертизи № СЕ-19/126-21/6621-БЛ від 08.09.2021 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме:

- 2 патрона з маркувальними позначеннями: «71 71» та «711 76», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 7,62x39, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (АК-47, СКС та інш.). Патрон виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби;

- 2 патрона з маркувальними позначеннями: «СВС 9mm LUGER» та «ELD 9мм», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9мм патронами «Парабелум» зразка 1904 року, призначеними для проведення пострілів з нарізної вогнепальної зброї калібру 9мм («Walther Р-38», «Walther HP», «CZ- 75» та інш.); Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

-1 патрон з маркувальним позначенням: «60 90», до категорії боєприпасів не відноситься являється складовими частинами (кулею та гільзою із капсулем) проміжного патрона калібру 5,45x39, призначеного для проведення пострілу з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45мм (АК-74, АКС-74У та інші.).

-1 патрон з маркувальним позначенням « НОМЕР_1 », являється боєприпасам до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм гвинтівковим патроном, призначеним для проведення пострілу з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (СГД, гвинтівка Мосіна та інш.). Патрон виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби;

В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, знайшов та в подальшому зберігав в АДРЕСА_1 вищезазначені бойові припаси та без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471 XII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року.

На вказану апеляційну скаргу прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 подано заперечення, де він просить апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 р. без змін. Посилається на те, що вирок районного суд є законним та обґрунтованим і таким, що не підлягає зміні.

Вказує на те, що судом під час розгляду угоди про визнання винуватості повністю виконано вимоги ст.474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди судом не було встановлено.

Також звертав увагу, що у судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 , в присутності якого між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги захисника, надавши учаснику судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Згідно з статтею 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок місцевого суду, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 цим вимогам відповідає.

Статтею 468 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо тяжких злочинів.

У ч. 4 ст. 469 КПК України зазначено випадки, коли між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Вимоги до змісту такої угоди визначено у ст. 472 КПК України. В угоді мають бути зазначені її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, та наслідки невиконання угоди.

За змістом статей 474, 475 КПК України суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і може відмовити в затвердженні угоди за умов, визначених КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. В іншому випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 17.01.2022 р. на розгляд суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з нею останній в судовому засіданні беззастережно визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що є тяжким. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 погодився з призначенням узгодженого сторонами покаранням.

Також обвинувачений ОСОБА_7 розуміє зазначені в угоді наслідки її укладання та затвердження означеної угоди для сторін відповідно до ст.ст.473, 474 КПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи і журналу судового засідання, що судом першої інстанції з`ясовано у сторін кримінального провадження, що укладення угоди сторонами є добровільними, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До того ж суд першої інстанції з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомив зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розумів свої права, передбачені п.1.ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Перевіривши дотримання сторонами вимог ст. 472 КПК України щодо змісту угоди, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченим, правильному розумінні ним суті угоди та її наслідків, не встановивши передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин, які були б підставою відмови у затвердженні угоди, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про можливість затвердження угоди з призначенням особі узгодженої сторонами міри покарання.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що вирок суду на підставі угоди є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст.475 КПК України.

Тому доводи адвоката ОСОБА_6 про не роз`яснення судом першої інстанції обвинуваченому наслідків укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характеру кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, чи розуміє він вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі за твердження угоди судом є необгрутованими та спростовуються вищевикладеним.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було забезпечено обов`язкову участь захисника обвинуваченому, як того вимагає ст.52 КПК України, а адвокат який приймав участь в судовому провадженні жодними повноваженнями не був наділений, оскільки в матеріалах справи відсутній договір.

Стаття 50 КПК України встановлює, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджується: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи) у повноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, п.9.ч.2 ст.52 КПК України передбачено, що в інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості з моменту ініціювання укладення угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що при укладенні угоди між прокурором та обвинуваченим був присутній адвокат ОСОБА_10 , який представляв інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 та який також підписав угоду укладену між його підзахисним та прокурором.

Крім цього, як видно з журналу судового засідання а.п.76-77, що адвокат ОСОБА_10 приймав участь у розгляді даної справи та висловлював свою позицію перед судом щодо укладеної та підписаної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_11 де серед іншого також просив суд її затвердити.

До того ж з матеріалів провадження вбачається, що захисник в суді першої інстанції на підтвердження своїх повноважень, долучив: ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.(а.п. 69-70).

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (провадженні № 51-9792кмо18, справа № 648/3629/17) викладено висновок про те, що повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір, із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що захисником долучено документи, якими підтверджено його повноваження, як адвоката у кримінальному провадженні.

Таким чином, судом першої інстанції дотримано вимоги КПК України та забезпечено участь адвоката при укладенні угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, як того вимагає Закон.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_7 без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду ( ОСОБА_1 )
(29.03.2022р. дата засвідчення копії)