Справа № 481/895/22
Провадж.№ 1-кс/481/322/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2022 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання начальника Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000192 від 28.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
28.09.2022 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся з клопотанням про арешт майна начальник Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в обґрунтування якого вказала, що 27.09.2022 року до чергової частини ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення працівника СРПП СПД №1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про те, що на блокпосту «Захід», який знаходиться в смт. Казанка Баштанського району на автодорозі Н-11, зупинено автомобіль MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , де під час перевірки за допомогою електронної бази АРМОР встановлено, що у останнього мається категорія ОСОБА_6 », а на пред`явленому посвідченні зазначено 3 відкритих категорії «В, С, СЕ». За даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене 28.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. 27.08.2022 року в ході огляду місця події у ОСОБА_5 вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , свідоцтво серії ДАВ № НОМЕР_3 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер» та довідку ТСЦ МВС № 0541 від 19.09.2022 року. Вилучене майно, за постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 28.09.2022 року визнане речовим доказом та передане на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області. Враховуючи те, що вищевказані речі можуть мати значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди, з метою схоронності, запобігання можливості приховування або знищення вказаного майна, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце його проведення.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Диспозиція ч.4 ст.358 КК України передбачає використання завідомо підробленого документа.
Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000192 відомості про яке внесені 28.09.2022 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2022 року до чергової частини ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення працівника СРПП СПД №1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про те, що на блокпосту «Захід», який знаходиться в смт. Казанка Баштанскього району на автодорозі Н-11, зупинено автомобіль MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , де під час перевірки за допомогою електронної бази АРМОР встановлено, що у останнього мається категорія ОСОБА_6 », а на пред`явленому посвідченні зазначено 3 відкритих категорії «В, С, СЕ».
27.08.2022 року слідчим СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 з метою розкриття кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд місця події , в ході якого у ОСОБА_5 вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , свідоцтво серії ДАВ № НОМЕР_3 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер» та довідку ТСЦ МВС № 0541 від 19.09.2022 року.
Вищевказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами за постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 28.09.2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучені: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 ; свідоцтво серії ДАВ № НОМЕР_3 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер»; довідка ТСЦ МВС № 0541 від 19.09.2022 року мають значення речового доказу, можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст.171 КПК України
До клопотання прокурором додано: витяг з ЄРДР №0000192 від 28.09.2022 року з якого убачається, що 27.09.2022 року було зареєстровано кримінальне провадження з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч.4 ст.358 КК України; постанову начальника СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_9 про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню групою дізнавачів сектору дізнання від 28.09.2022 року; рапорт інспектора СРПП СПД № 1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 27.09.2022 року; заяву ОСОБА_5 від 27.09.2022 року про добровільну видачу оригіналів документів; протокол огляду місця події від 27.09.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_5 від 27.09.2022 року; копію посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.09.2022 року; копію свідоцтва серії ДАВ № НОМЕР_3 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер»; копію довідки ТСЦ МВС № 0541 від 19.09.2022 року; постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про визнання та долучення до кримінального провадження у якості речового доказу від 28.09.2022 року.
Під час розгляду клопотання встановлено, що власником вказаних документів є ОСОБА_5 .
Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК УКраїни, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені і ці обставини доведено прокурором доданими до клопотання доказами, а відтак існують реальні підстави для накладення арешту на це майно, яке вилучене за результатами огляду місця події від 27.09.2022 року, з метою збереження такого і використання його, як доказів у кримінальному провадженні.
Разом з тим, необхідно зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Також, слідчий суддя, встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ч.2 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника( володільця) майна, про які йдеться в клопотанні покурора.
Отже, слідчий суддя, перевіривши вище зазначене майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати наявність існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 27.09.2022 року під час огляду місця події, а саме на блокпосту «Захід», який знаходиться в смт. Казанка, Баштанського району, на автодорозі Н-11, під час зупинення автомобіля MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000192 від 28.09.2022 року, а саме:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.09.2022 року;

- свідоцтва серії ДАВ № НОМЕР_3 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер»;

- довідки ТСЦ МВС № 0541 від 19.09.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 14:30 год. 29.09.2022 року в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1