УХВАЛА
13 липня 2022 року
м. Київ
справа № 159/1402/20
провадження № 51-1 км 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11 січня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, який згідно з матеріалами провадження проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Видраниця Ратнівського району Волинської області, який згідно з матеріалами провадження зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України),
встановив:
За вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено їм покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 роки. Вирішено питання щодо речових доказів.
Волинський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2021 року вищевказаний вирок залишив без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
До початку касаційного розгляду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 до Верховного Суду надійшла відмова від касаційної скарги на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (вх. № 6152/0/170-22 від 10 травня 2022 року).
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, захисника, прокурора, які не заперечували проти закриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали цього провадження, колегія суддів дійшла такого.
За правилами ст. 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Як передбачено ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.
Оскільки судові рішення стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , крім прокурора, не було оскаржено іншими особами, касаційне провадження за її касаційною скаргою підлягає закриттю відповідно до положень ч. 2 ст. 403 КПК України.
Керуючись статтями 403, 432, 434, 441 КПК України, Суд
постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3