СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/206/22
ун. № 759/1233/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінального провадження № 0006110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 , заявила клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при вирішенні питання про продовження запобіжних заходів поклалися на розсуд суду.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні. Крім того, за повідомленням керівництва вказаної установи відсутня можливість доставити обвинувачених до зали суду через введення на території України воєнного стану.

Вважаю, що клопотання прокурора можливо розглянути без участі обвинувачених, виходячи з такого.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч.3 ст.331 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов до висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Заслухавши думки сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів (п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років (ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України) або довічним позбавленням волі (п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України), не працюють, не займаються суспільно корисною працею, раніше не судимі, громадяни Республіки Молдови, матеріали провадження не вказують на наявність захворювань у обвинувачених, які б унеможливлювали їх тримання під вартою. Таким чином, судом встановлено, що існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому наявні підстави для продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, застосовані до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою підлягають продовженню.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які спричинили загибель людини, то суд керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 травня 2022 року, включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 травня 2022 року, включно та утримувати її в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 24.03.2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1