Провадження № 1-кс/761/7552/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2, представника власника майна ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання т.в.о. голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся т.в.о. голови ОСОБА_4

На обґрунтування клопотання його ініціатор зазначив, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 211 021 000 000 56 від 26.04.2021 за ч. 4 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК України, у якому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 (справа № 761/17361/21) накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Водночас представник власника майна вважав, що у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2022 (справа № 755/11584/21) задоволений позов Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, квартира АДРЕСА_1 витребувана з чужого незаконного володіння.

Керуючись наведеним, представник власника майна просив арешт об`єкта нерухомості скасувати.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

У контексті клопотання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 (справа № 761/17361/21) задоволене клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт, оскільки низка осіб шляхом використання підроблених правовстановлюючих документів та довідок КП КМР «КМ БТІ», заволоділи зазначеною вище квартирою.

У зв`язку з викладеним, вказане майно є предметом злочину, тобто у силу ст. 98 КПК є доказом у кримінальному провадженні.

Водночас, з наданих представником власника майна документів вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2022 (справа № 755/11584/21) задоволений позов Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, квартира АДРЕСА_1 витребувана з чужого незаконного володіння.

З викладеного витікає, що право власності Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на зазначений вище об`єкт нерухомості поновлене, тому необхідність збереження вказаного речового доказу шляхом перебування його під арештом відсутня.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Таким чином, вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, оскільки подальше перебування майна під арештом не відповідає наведеній у ст. 170 КПК меті та завданню його застосування, що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило права власника.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання т.в.о. голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_4 задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 (справа № 761/17361/21) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1