УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2022 Справа №607/5041/22

Номер провадження 1-кп/607/1117/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001470 від 26 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001470 від 26 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.
Захисник ОСОБА_8 , думку якого підтримали обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо призначення судового розгляду не заперечили.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.
Аналізуючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001470, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає.
Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.
Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.
Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Крім цього, прокурор звернулася із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22.00 год. до 06.00 год., застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту та просив застосувати до нього особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого адвоката.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк домашнього арешту.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений строк якого закінчується 21 червня 2022 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України та ч. 6 ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку домашнього арешту, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, дані, що характеризують його особу та наявність ризиків, а саме:

- обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, так як з місця вчинення кримінального правопорушення втік, в подальшому не повідомив правоохоронні органи про вказаний злочин, в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, він без постійного місця роботи та джерела доходу;

- ОСОБА_6 проживає неподалік від місця вчинення злочину та проживання потерпілих і свідків, у зв`язку із чим обвинувачений може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння може схиляти потерпілих та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Отже, обставини кримінального провадження свідчать, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим заходом, а тому строк такого слід продовжити.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та заборонити йому залишати житло за адресою місця проживання у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Крім цього, прокурором в підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 , з метою забезпечення його належної поведінки, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та запобіганню вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується.

ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зменшення розміру визначеної застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень посилаючись на наступне. 25 листопада 2021 року ОСОБА_9 внесла заставу у розмірі визначеному апеляційним судом. Жодних обов`язків, які суд поклав на нього не порушив. Вину у вчиненому визнає та розкаюється. Ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу значно зменшилися або взагалі зникли. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні матеріальне становище його сім`ї погіршилося, кошти внесені його дружиною.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання прокурора, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк дії покладених на нього обов`язків.

Так, згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року, та в подальшому продовжувався, закінчується 21 червня 2022 року, заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, суд приходить до переконання, що доводи сторони обвинувачення заслуговують на увагу, а тому клопотання необхідно задовольнити.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що заставодавцем ОСОБА_9 25 листопада 2021 року сплачено заставу за ОСОБА_7 в розмірі 190 320 гривень.

Враховуючи особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 протягом кримінального провадження в повній мірі виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється на виклики суду, а також те, що заставу внесено ОСОБА_9 , яка є його дружиною, обставини, на які посилається обвинувачений - скрутне матеріальне становище його сім`ї, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 .
За наведених обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної у якості запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, повернувши ОСОБА_9 внесені нею грошові кошти застави в розмірі 142 740 гривень. На думку суду, застава в розмірі 47 580 гривень зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , буде достатнім стримуючи фактором та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про скасування арешту майна з належного йому мобільного телефону марки «iPhone 8c». В обґрунтування своїх вимог вказує, що телефон не є знаряддям чи предметом злочину, тому в розумінні ст. 98 КПК України не є речовим доказом, на досудовому розслідуванні інформація, яка знаходилася в ньому опрацьована та проаналізована, тому вважає, що в подальшому застосуванні арешту телефону відпала потреба.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту майна.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Інші учасники щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 не заперечили.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотань про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно. Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Зважаючи на обставини кримінального провадження та тривалості проведення досудового розслідування та судового провадження, що в свою чергу призводить до порушення права власника на користування мобільним телефоном, із врахуванням завдання арешту майна запобігання відчуженню, пошкодженню чи знищенню речових доказів (мобільного телефону), і того, що такі ризики наявні, суд вважає, що потреба в застосуванні арешту майна в частині заборони користування таким мобільним телефоном відпала, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню та в цій частині слід скасувати арешт з мобільного телефону марки «iPhone 8c», який належить ОСОБА_7 .

В частині заборони власнику відчуження та розпорядження майна, захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту слід залишити без змін, таким чином обмеження права розпорядження (відчуження) цього майна буде співмірним завданню кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 174, 181, 199, 315, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001470 від 26 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України, у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 11 год. 30 хв. 15 червня 2022 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зменшення розміру застави задовольнити.

Зменшити визначений ОСОБА_7 , ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, розмір застави до 47580 грн. (сорока семи тисяч п`ятисот вісімдесяти гривень).

Заставу в розмірі 142 740 (сто сорок дві тисячі сімсот сорок) грн., внесену 25 листопада 2021 року заставодавцем ОСОБА_9 за ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації України у Тернопільській області повернути ОСОБА_9 .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «iPhone 8c», який належить ОСОБА_7 , в частині користування майном.

Арешт в частині заборони відчуження, розпорядження мобільним телефоном марки «iPhone 8c» залишити в силі.

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна, в рамках кримінального провадження №0001470.

Встановити строк дії ухвали, в частині покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків та застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, до 06 серпня 2022 року до 23 год. 59 хв.

Контроль за виконанням ухвали, в частині заходів забезпечення кримінального провадження, покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити на виконання в Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.

Головуючий суддяОСОБА_1