У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000105 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2022 року за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Вербка, Ковельського району, Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, працюючого - головою Рівненської обласної громадської організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

встановив:
21 серпня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2022 року ОСОБА_5 зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , який на даний час проходить військову службу по мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонував йому придбати у нього зброю і боєприпаси, після чого ОСОБА_8 звернувся у правоохоронні органи з відповідною заявою та діяв під контролем правоохоронних органів.

ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, придбав на ринку у м.Здолбунів, Рівненської області 32 пістолетні патрони центрального бою калібру 9х18ПМ, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

В подальшому 15.06.2022 року біля 12 год., знаходячись в м. Рівне, Рівненської області, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_8 , та в ході особистого спілкування з останнім, за грошові кошти в сумі 500 грн. збув йому вказані 32 пістолетні патрони центрального бою калібру 9х18ПМ.

Надалі, 18.08.2022 ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 придбати вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме реактивні осколкові гранати, кулемети, гранатомети, прицільні пристрої до ГРП-7.

19.08.2022 ОСОБА_8 , на прохання ОСОБА_5 , прибув у місто Рівне, де приблизно о 11 год. біля готелю Форсаж за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , умисно, з метою незаконно збагатитися, за грошові кошти у сумі 520 тис. грн. та 40 тис доларів США збув ОСОБА_8 вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме 270 реактивних осколкових гранат та 270 порохових зарядів (типу OG-7V), 2 кулемета іноземного виробництва; 15 гранатометів типу РПГ- 7, 15 прицільних пристроїв до РПГ-7.

20 серпня 2022 року заступником начальника відділу СУ ГУНП за погодженням прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут вогнепальної зброї та бойових припасів.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 03.06.2022 року; протокол допиту свідка від 05.06.2022 року, протоколами огляду місця події від 19.08.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.08.2022 року; поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 19.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2022 року, показами свідка ОСОБА_10 від 19.08.2022 року, показами свідка ОСОБА_11 від 19.08.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.08.2022.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, на думку сторони обвинувачення, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, прокурор просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Вважає, ризики не доведеними. Також зазначила і просила врахувати, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, активно займається волонтерською діяльністю, має три вищі освіти, пенсіонер, одружений, має на утриманні хвору дружину, немає наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду та готовий сприяти об"єктивному розслідуванню справи. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримав свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що готовий активно сприяти розслідуванню, вважає, що його ввели в оману та підставили, він займається волонтерською діяльністю, допомагає хлопцям на передовій , зазначив, що має хвору дружину, за якою повинен здійснювати постійний догляд. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів клопотання та у судовому засіданні, ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_5 .
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 03.06.2022 року; протокол допиту свідка від 05.06.2022 року, протоколами огляду місця події від 19.08.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.08.2022 року; поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 19.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2022 року, показами свідка ОСОБА_10 від 19.08.2022 року, показами свідка ОСОБА_11 від 19.08.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.08.2022.
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 1 ст. 263 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 3 до 7 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і на території України, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вплинути на свідків, які вже встановлені, у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ним показань на його користь, що свідчить про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя також бере до уваги, що під час допиту підозрюваний не вказав звідки було отримано вогнепальну зброю, тому є можливість що підозрюваний перебуваючи на волі може повідомити своїх знайомих, щодо знищення речових доказів, тим самим продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, відповідно до характеристики ОСОБА_5 , останній являється одруженим, пенсіонер, слідчому судді не доведено, наявність тяжких захворювань, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, однак слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та враховуючи те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має можливості впливу на свідка, що був встановлений у кримінальному провадженні та тих, що можуть бути встановлені надалі, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Крім того, слідчий суддя враховує позитивні характеристики ОСОБА_5 , його численні нагороди, грамоти та подяки, його волонтерську діяльність, однак вважає, що вказані обставини не можуть перевищити суспільного інтересу до вказаного кримінального правопорушення, його зухвалість в сучасних умовах воєнного стану. Крім того враховує, що ОСОБА_5 , перебуваючи у званні генерал-полковника, маючи значний стаж військової служби, досвід у військовій сфері, як ніхто, повинен був орієнтуватись щодо обставин поводження із зброєю, зокрема щодо умов її зберігання, збуту, передачі на передову, облік і таке інше.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Також слідчий суддя враховує, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений в умовах воєнного стану та створює негативні наслідки політичного, економічного та соціального характеру. А також, враховує значний суспільний резонанс даної справи і вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок і може створити серед громадян України передумови для вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
При цьому слідчий суддя, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно встановлених обставин кримінального правопорушення під час затримання ОСОБА_5 у останнього було вилушено 40 000 доларів США , (що еквіваленті у гривні станом на день розгляду клпотання приблизно складає 1 600 000 гривень) та 520 000 гривень, що загалом складає 2 120 000 гривень, що значно перевищує максимальний розмір застави передбачений п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Також слідчим суддею враховується, реакція суспільства як в Україні так і в світі, наслідки вчинення вказаного правопорушення для держави, а саме в період коли Україна боронить свої кордони, має недостачу у зброї, що є загальновідомим фактом, отримує вказану допомогу від цілого світу, на території самої країни відбуваються такі маштабні розкрадання зброї, що в свою чергу може сприяти подальшому припенню постачання такої, що у свою чергу приведе до загрози боєздатності країни.
У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості та зухвалості вчиненого в умовах воєнного стану злочину злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний випадок є виключним, у зв"язку з чим застава в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов"язків, а тому з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 640 (шістсот сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 587 840 (один мільйон п`ятсот вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок (640х2481).

Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 19 серпня 2022 року, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-
постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 19 серпня 2022 року до 16 жовтня 2022 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 16 жовтня 2022 року включно.

На підставі ч. 3 ст.183, ч. 5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, заставу у розмірі 640 (шістсот сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 587 840 (один мільйон п`ятсот вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок (640х2481).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу,

- не відлучатись із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду ( АДРЕСА_1 ),

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16 жовтня 2022 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23 серпня 2022 року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1