Справа № 296/4554/22
Вирок
Іменем України

11 серпня 2022 року м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000042 від 26.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 110 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали у 2014 році агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у невстановлені дату та час, однак не пізніше 17.01.2017, будучи Інтернет користувачем, особисто створив власний акаунт у соціальній мережі «Одноклассники» під нікнеймом « ОСОБА_7 », що має Інтернет-адресу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », доступ до перегляду змісту якого будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото-, відеоматеріали.

Так, 17.01.2017, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, ОСОБА_4 ознайомився з публікацією у вигляді графічного зображення території України з нанесенням на східну та південну частину території України державної символіки російської федерації у вигляді кольорів прапору і гербу із текстом «ХВАТИТ КОРМИТЬ БАНДЕРУ И КИЕВ ЮГ И ВОСТОК ПРИСОЕДИНЯЙСЯ К РОССИИ!», зі сторінки Інтернет-спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 , с нами Правда и Бог!», за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на розповсюдження матеріалів із закликами до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи активним користувачем мережі Інтернет та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вирішив розмістити на своїй сторінці публікацію з Інтернет-адресою на текстову інформацію вищевказаної публікації, тим самим, з ідеологічних мотивів, поширити її для ознайомлення невизначеному колу осіб.

Задля цього, ОСОБА_4 , 17.01.2017, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний мобільний пристрій марки «ASUS» моделі «X00BD», IMEI 1 « НОМЕР_1 », IMEI 2 « НОМЕР_2 », з підключеним доступом до всесвітньої мережі Інтернет, за допомогою установленого на нього мобільного додатку «Одноклассники», керуючись ідеологічними мотивами та з метою ознайомлення з відповідною інформацією невизначеного кола осіб, з Інтернет-спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 , с нами Правда и Бог!», шляхом проставлення відмітки «Класс», вподобав та таким чином поширив на власній сторінці під нікнеймом « ОСОБА_7 », що має Інтернет-адресу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », публікацію у вигляді графічного зображення території України з нанесенням на східну та південну частину території України державної символіки російської федерації у вигляді кольорів прапору і гербу із текстом «ХВАТИТ КОРМИТЬ БАНДЕРУ И КИЕВ ЮГ И ВОСТОК - ПРИСОЕДИНЯЙСЯ К РОССИИ!», розміщену за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у якій містяться заклики до дій спрямованих на зміну меж територій та державного кордону України, всупереч порядку, встановленому Конституцією України.
Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок проставлення відмітки «Клас», вподобана та таким чином поширена ОСОБА_4 вищевказана публікація, у якій містяться заклики до дій спрямованих на зміну меж територій та державного кордону України, всупереч порядку, встановленому Конституцією України, остання була візуально сприйнята 121 його підписниками у вигляді їх оповіщення, а також у зв`язку з чим невстановлена кількість користувачів соціальної мережі «Одноклассники» мала можливість з нею ознайомитись.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 110 КК України, як умисне розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 110 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 29 липня 2022 року під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби України Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 26.03.2022, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 110 КК України - є нетяжким злочином, ОСОБА_4 раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 110 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, дав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 110 КК України є нетяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 29 липня 2022 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 110 КК України як умисне розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 2998 грн 29 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) та судової комп`ютерно-технічної експертиз.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.05.2022, на майно: власний мобільний пристрій марки «ASUS» моделі «X00BD», IMEI 1 « НОМЕР_1 », IMEI 2 « НОМЕР_2 », який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Вказаний мобільний пристрій, як зазначив обвинувачений, належить йому і він використовував його як знаряддя для вчинення злочину.
Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання мобільного пристрою як знаряддя вчинення злочину, його фактично було використано для виконання об`єктивної сторони вказаного злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, суд доходить висновку щодо необхідності застосувати спеціальну конфіскацію вказаного мобільного телефону на користь держави.
Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Оскільки суд дійшов висновку про спеціальну конфіскацію зазначеного мобільного пристрою на користь держави, арешт накладений на нього скасуванню не підлягає.
Водночас, арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02.05.2022, на майно: мобільний пристрій марки «Redmi by Xiaomi», IMEI 1 « НОМЕР_3 », IMEI 2 « НОМЕР_4 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 зі стартовим пакетом даної SIM-картки, підлягає скасуванню.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 липня 2022 року про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби України Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2998 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 29 (двадцять дев`ять) коп витрат на залучення експертів під час проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) та судової комп`ютерно-технічної експертиз.

Відповідно до ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного пристрою марки «ASUS» моделі «X00BD», IMEI 1 «06986», IMEI 2 « НОМЕР_2 », який знаходиться на зберіганні в УСБУ в Житомирській області, конфіскувавши його у власність держави.
Арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02.05.2022:

- на мобільний пристрій марки «ASUS» моделі «X00BD», IMEI 1 « НОМЕР_1 », IMEI 2 « НОМЕР_2 », залишити в силі;

- на мобільний пристрій марки «Redmi by Xiaomi», IMEI 1 « НОМЕР_3 », IMEI 2 « НОМЕР_4 »; SIM-картку оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 зі стартовим пакетом даної SIM-картки, - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1