Справа № 201/4418/22
Провадження № 1-кп/201/662/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000160 від 04.08.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого на посаді оприсувальник ДКЗ-Енерго, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
Епізод 1
ОСОБА_3 03.08.2021, близько о 21 год. 00 хв. перебуваючи за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, взяв велику сумку та викрутку та приїхав до залізничної ділянки перегону станцій Зустрічний Сурське РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованої в адміністративно-територіальній межі Дніпровського району м. Дніпро, де на залізничній ділянці вказаного перегону на землі побачив релейну шафу сигнальної установки №7/10.

У подальшому, 03.08.2021 в період часу з 23 год. 00 хв. по 23 год. 15 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, відкрив шафу, після чого за допомогою викрутки від`єднав дроти та витягнув 24 прилади, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт., АОШ2-180/0,45 в кількості 5 шт., НМШ1-400 в кількості 4 шт., АНШМ2-760 в кількості 1 шт., АНШ2-1230 в кількості 2 шт., НМШМ1-360 в кількості 2 шт., ТШ-65В в кількості 2 шт., КШ1-80 в кількості 1 шт., БІ-ДА в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 2 шт., АСШ2-220М в кількості 2 шт., потім поклав викрадене до раніше принесеної з собою сумки, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку належних структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» прилади СЦБ в кількості 24 штуки в працездатному стані (б/в), виготовлених заводським способом, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт. вартість яких станом на 03.08.2021 рік складає 2450,00 грн., НМШ1-400 в кількості 4 шт. вартість яких станом на 03.08.2021 рік складає 3940,00 гривен, КШ1-80 в кількості 1 шт. вартість яких станом на 03.08.2021 рік складає 1885 грн, АОШ2-180/0,45 в кількості 5 шт., АНШМ2-760 в кількості 1 шт., АНШ2-1230 в кількості 2 шт., НМШМ1-360 в кількості 2 шт., ТШ-65В в кількості 2 шт., БІ-ДА в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 2 шт., АСШ2-220М в кількості 2 шт. визначити вартість яких станом на 03.08.2021 рік не надається за можливим, чим заподіяв структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» , матеріальний збиток на загальну суму 8 275 гривен.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Епізод 2
31.08.2021, близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , діючи повторно, керуючись прямим умислом, направленим на повторне, таємне викрадення чужого майна, взяв з собою велику сумку та викрутку, та приїхав до залізничної станції Сурське РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованої в адміністративно-територіальній межі Дніпровського району м. Дніпро, де на землі вище вказаної станції побачив релейну шафу сигнальної установи вхідного сигналу «Ч».

У подальшому, 31.08.2021 в період часу з 05 год. 40 хв. по 06 год. 20 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та він діє таємно, відкрив шафу, після чого за допомогою викрутки від`єднав дроти та витягнув 19 приладів СЦБ, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт., АОШ2-180/0,45 в кількості 3 шт., НМШ4-600 в кількості 4 шт., АСШ2-12 в кількості 1 шт., АСШ2-110/220 в кількості 1 шт., НМШМ1-360 в кількості 1 шт., ТШ-2000В в кількості 1 шт., КШ1-80 в кількості 1 шт., АНШ2-700 в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 2 шт., АСШ2-220М в кількості 1 шт., КБМШ-5 в кількості 1 шт., потім поклав викрадене до раніше принесеної з собою сумки, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку належних структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» 19 приладів СЦБ в працездатному стані (б/в), виготовлених заводським способом, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт. вартість яких станом на 31.08.2021 рік складала 2450,00 грн., АОШ2-180/0,45 в кількості 3 шт., НМШ4-600 в кількості 4 шт., АСШ2-12 в кількості 1 шт., АСШ2-110/220 в кількості 1 шт., НМШМ1-360 в кількості 1 шт., ТШ-2000В в кількості 1 шт., КШ1-80 в кількості 1 шт., АНШ2-700 в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 2 шт., АСШ2-220М в кількості 1 шт., КБМШ-5 в кількості 1 шт., ринкову вартість яких станом на 31.08.2021 рік визначити не надається за можливе, чим заподіяв структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» , матеріальний збиток на загальну суму 2450,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Епізод 3
03.09.2021, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, взяв з собою велику сумку та викрутку, та приїхав на територію залізничної ділянки перегону станцій Дніпро-Лоцманський НД-Вузол РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованої в адміністративно-територіальній межі Жовтневого району м. Дніпро, де на залізничній ділянці вказаного перегону на землі побачив релейну шафу сигнальної установки №1/2.

У подальшому, 03.09.2021 в період часу з 21 год. 40 хв. по 22 год. 15 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій прямий умисел спрямований, на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, відкрив шафу, після чого за допомогою викрутки від`єднав 20 приладів СЦБ, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт., АОШ2-180/0,45 в кількості 1 шт., АНШ2-520 в кількості 1 шт., АНШ2-1230 в кількості 2 шт., НМШ1-400 в кількості 3 шт., НМШМ1-360 в кількості 2 шт., ТШ-65В в кількості 2 шт., КШ1-80 в кількості 1 шт., НМШ1-1440 в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 1 шт., АСШ2-220М в кількості 1 шт., БІ-ДА в кількості 1 шт., АНШМ2-620 в кількості 1 шт., потім поклав викрадене до раніше принесеної з собою сумки, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку належних структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» 20 приладів СЦБ в працездатному стані (б/в), виготовлених заводським способом, а саме: НМШ2-900 в кількості 2 шт. вартість яких станом на 03.09.2021 рік складає 2450,00 грн., НМШ1-400 в кількості 3 шт. вартість яких станом на 03.09.2021 рік вкладає 2955,00 грн., КШ1-80 в кількості 1 шт. вартість яких станом на 03.09.2021 рік складає 1885,00 грн., АОШ2-180/0,45 в кількості 1 шт., АНШ2-520 в кількості 1 шт., АНШ2-1230 в кількості 2 шт., НМШМ1-360 в кількості 2 шт., ТШ-65В в кількості 2 шт., НМШ1-1440 в кількості 1 шт., НМПШ2-400 в кількості 1 шт., АСШ2-220М в кількості 1 шт., БІ-ДА в кількості 1 шт., АНШМ2-620 в кількості 1 шт., в працездатному стані (б/в), ринкову вартість яких станом на 03.09.2021 рік визначити не надається за можливе, чим заподіяв структурному підрозділу «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» , матеріальний збиток на загальну суму 7 290 гривен.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Матеріальна шкода, завдана внаслідок вчинення кримінальних правопорушень складає 18 015,00 грн.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Позиція обвинуваченого
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція потерпілого
Представник потерпілого надав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, цивільний позов не подавався.

4. Докази, які досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений і його захисник не заперечували.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.
Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують його особу і документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5. Висновок суду про винуватість обвинуваченого
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що по першому епізоду умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, вірно.
По другому і третьому епізоду умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вірно.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, його соціальне та матеріальне становище, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, позитивну характеристику з місця мешкання, наявність двох утриманців, вчинення злочинів вперше.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчиненню нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі, встановленого санкціями як ч. 1 ст. 185, так і ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи з усіх обставин справи, а також враховуючи обставини, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які обтяжують покарання, скоєння кримінальних правопорушень вперше, думки прокурора, який в судових дебатах просив призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
У даному кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, пред`явлено не було.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, клопотань про його застосування не надходило, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про особу і призначене покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.
З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 2059,44 грн.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2059,44 грн.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: 15 пластикових фрагментів корпусів, 3 металеві бирки, мідний дріт довжиною 9 метрів, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого (т. 1 а.п. 221) залишити останньому за належністю.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1