Провадження № 1-кп/522/266/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднанні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000723 від 12 грудня 2020 року, № 0000787 від 19 квітня 2021 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Леова р. Молдова, громадянина Республіки Молдова, молдаванина, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території м. Одеси постійного місця мешкання не маючого, раніше судимого:
- 08.10.2020 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;
- 10.12.2021 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 1 року 10 днів позбавлення волі.
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Так, 11.12.2020 року, о 12 годині 02 хвилині, ОСОБА_3 на вулиці Градоначальницька кут вулиці Старопортофранківська в місті Одеса побачив велосипед торгової марки «Azimut Gamma», білого кольору. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно таємно викрав велосипед торгової марки «Azimut Gamma», білого кольору, вартістю 5 500 гривень, який належить ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 5500 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 19.12.2020 року, о 15 годині 51 хвилині, ОСОБА_3 біля будинку №71 на вулиці Преображенська в місті Одеса, побачив велосипед, торгову марку якого не встановлено. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно таємно викрав велосипед бірюзового кольору, торгову марку якого не встановлено, вартістю 5000 гривень, який належить ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 5000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.

Крім того, 02.01.2021 року, о 19 годині 17 хвилин, ОСОБА_3 , біля будинку № 23 на вулиці Князівська в місті Одеса побачив велосипед марки «Apollo Xpert 10». У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно таємно викрав велосипед марки «Apollo Xpert 10», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, який належить ОСОБА_8 , чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 6000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 04.01.2021 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 у парадній будинку АДРЕСА_2 побачив велосипед марки торгової марки «Cannondale», синьо-червоного кольору,. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно таємно викрав велосипед марки Cannondale», синьо-червоного кольору, вартістю 12459 гривень 20 копійок, який належить ОСОБА_9 , чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 12459 гривень 20 копійок, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 19.01.2021 року, о 21 годині 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 у парадній будинку АДРЕСА_3 побачив велосипед сіро-коричневого кольору, торгову марку якого не встановлено. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, перекусивши будівельними кусачками велосипедний трос, умисно, повторно, таємно викрав велосипед сіро-коричневого кольору, торгову марку якого не встановлено, вартістю 8000 гривень, який належить ОСОБА_10 , чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 8000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 04.02.2021 року, приблизно о 01 годині 15 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 у дворі будинку АДРЕСА_1 побачив велосипед торгової марки «Kellys», чорно-червоного кольору. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно, таємно викрав велосипед торгової марки «Kellys», чорно-червоного кольору, вартістю 6 900 гривень, який належить ОСОБА_11 , чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 6900 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 05.03.2021 року, о 15 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено,ОСОБА_3 біля будинку № 15 на вулиці Пастера в місті Одесапобачив велосипед торгової марки «Mars», сірого кольору. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно, таємно викрав велосипед торгової марки «Mars», сірого кольору, вартістю 5000 гривень, який належить ОСОБА_12 ,чим спричинив ОСОБА_12 ,матеріальну шкоду у розмірі 5000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 16.03.2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено,ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_4 побачив велосипед торгової марки «Wheeler», чорного кольору. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно та з корисливих мотивів, викрав велосипед торгової марки «Wheeler», чорного кольору, вартістю 3000 гривень, який належить ОСОБА_13 ,чим спричинив ОСОБА_13 ,матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 05.05.2021 року, о 13 годині 20 хвилин, біля будинку № 63 на вулиці Новосельського в місті Одеса побачив велосипед торгової марки «Stern Dynamic», сіро-чорного кольору. У ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на повторне викрадення велосипеду. Після чого ОСОБА_3 підійшов до зазначеного велосипеду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно та з корисливих мотивів, викрав велосипед торгової марки «Stern Dynamic», сіро-чорного кольору, вартістю 2500 гривень, який належить ОСОБА_14 , чим спричинив ОСОБА_14 ,матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень, після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 18.04.2021 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Київстар» (ТОВ "Сота-Альянс") розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 25,), підійшов до стелажу з мобільними телефонами, взяв в руки мобільний телефон "SаmsungА52" та почав його розглядати.

Побачивши, що всі робітники залу зайняті, а мобільний телефон не має жодних систем захисту від викрадення, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для інших осіб, від`єднав мобільний телефон марки "Sаmsung А52" вартістю 8332 грн. від зарядного пристрою, після чого повторно, таємно викрав зазначений мобільний телефон марки "Sаmsung А52", поклавши його у кишеню куртки, чим спричинив ТОВ "Сота-Альнс" матеріальну шкоду у розмірі 8 332 грн., після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 25.04.2021 року, приблизно о 10 год. 05 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в магазині «Єва 424» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 21, підійшов до стелажу з парфумерією в торгівельному залі. Побачивши, що біля вищевказаного стелажу нікого немає, повторно таємно викрав з стелажу косметичні засоби, а саме туалетну воду "Труссарді Умо Зе Ред" об`ємом 50 мл, вартістю 1519,2 грн. та чоловічу туалетну воду "Труссарді Умо Зе Ред" об`ємом 100 мл, вартістю 1919,2 грн., які поклав у зовнішні кишені куртки, чим спричинив ТОВ "РУШ" матеріальну шкоду у розмірі 3438,4 грн., після чогоОСОБА_3 з викраденим покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинів визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованих злочинів, підтвердив обставини злочинів, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах та надав наступні покази.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він протягом 2020-2021 років у місті Одесі таємно викрадав велосипеди, а також, що він:
- у магазині «Київстар» у м. Одесі таємно викрав мобільний телефон марки Sаmsung, який спочатку від`єднав від зарядного пристрою, після чого поклавши його у лівий карман своєї куртки.

- у магазині «Єва 424» у м. Одеса таємно викрав косметичні засоби, які взяв з полки магазину та поклав у зовнішні кишені своєї куртки.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадання чужого майна, крадіжка, вчинене повторно.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 при участі захисника зазначив, що провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочинів викладені в обвинувальних актах. У скоєному щиро покаявся
Одночасно ОСОБА_3 при участі захисника також зазначив, що докази його вини добуті під час досудового розслідування визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Визнання вини ОСОБА_3 є послідовним, логічним і не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. При цьому, зазначене відбувалось у присутності захисника, який підтвердив добровільність позиції обвинуваченого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та кваліфікує його дії, як таємне викрадання чужого майна, крадіжка, вчинене повторно.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, є не тяжкими злочинами, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів майнового характеру, є громадянином іншої держави Республіки Молдова, має середню освіту, неодружений та не працевлаштований.
У відповідності до приписів ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема, визнання вини та щире каяття.

Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи та їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Крім того, з огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, зарахувавши при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення до постановлення попереднього вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2021 року, суд вважає, що ОСОБА_3 остаточне покарання має бути призначено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2021 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України у вигляді 1 року 10 днів позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за новим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Крім того, враховуючи, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи кількість інкримінованих обвинуваченому епізодів аналогічної спрямованості, спрямованих на заволодіння чужим майном, суд вважає недоцільним застосовувати дію ст.ст. 69, 75 КК України.
Потерпілим ТОВ «РУШ» поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоду у розмірі 3438,4 грн.
Потерпла ОСОБА_13 подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоду у розмірі 5250 грн. та моральної шкоди у розмірі 3000 грн.
Потерплий ОСОБА_11 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоду у розмірі 16865,53 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
Обвинувачений цивільні позови визнав у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його заподіяло, в повному об`ємі.
Згідно ст.ст. 23 ч. 3, 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд, дослідивши цивільній позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого, з урахуванням характеру вчинених злочинів, тривалістю фізичних та моральних страждань потерпілих,а також з урахуванням визнання обвинуваченим у повному обсязі цивільних позовів,вважає необхідним та доцільним цивільні позови задовольнити, стягнути з обвинуваченого на користь ТОВ «РУШ» матеріальної шкоду у розмірі 3438,4 грн., на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 5250 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а також на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 16865,53 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Інших цивільних позовів у кримінальних провадження заявлено не було.
Під час досудового розслідування кримінальних проваджень експертизи не проводились, у зв`язку з чим відсутні витрати на залучення експертів.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховуючи ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що були підставою для обрання відносно обвинуваченого такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, не вбачає підстав для зміни або скасування обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2021 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) днів позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 06.05.2021 року, з моменту фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2021 року, з 09.12.2021 року по день набрання чинності вироку 09.06.2022 року, а також за даним вироком з моменту затримання, а саме з 06.05.2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ТОВ «РУШ» до обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 3438,4 (три тисячі чотириста тридцять вісім гривень сорок копійок) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 16865,53 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять гривень п`ятдесят три копійки) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Речові докази, відповідно до постанов про визнання речових доказів, а саме: ДВД-диски з записами з камер відеоспостереження залишити та зберігати в матеріалах кримінальних проваджень.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: