ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/235/22 Справа № 202/45/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого на посаді юрисконсульта в адміністрації Чечелівського району ДМР, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , було задоволено та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2022 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Слідчим суддею були враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має вищу освіту, не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації, за яким мешкає та позитивно характеризується, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.
Слідчим суддею було взято до уваги те, що ОСОБА_8 раніше не судимий та на даний час підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину проти волі особи, а також тяжких злочинів проти громадського порядку і моральності та проти власності, вчинених в групі з іншими особами, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризиків того, що за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.01.2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що суд, як на головний чинник того, що підозрюваний, можливо, буде переховуватись від органів досудового слідства та суду послався виключно на те, що підозрюваний може впливати на свідків, а також, формально, застосовуючи загальні тези про ступінь суспільної небезпеки, не звернувши належної та достатньої уваги на дослідження обставин конкретності дій підозрюваного та впливу на такий інтерес, не обґрунтувавши, у чому саме полягає причетність останнього до вчинення ним кримінального правопорушення, жодним чином у своєму рішенні не мотивував наявність та доведеність ризиків, бо власне і сторона обвинувачення жодного доказу в рахунок існування такого ризику не навела та не надала суду.
Вважає, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 , є необгрунтованою, оскільки підозрюваний не залишав межі України, має стійкі соціальні зв`язки дружину, трьох малолітніх дітей, яких утримує; має постійне місце мешкання за яким характеризується тільки позитивно, мати яка хворіє. Ставлення до наркотичних засобів виключно негативне, раніше не судимий, фізично не може впливати на свідків та не може будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підозрюваний мав достатньо часу та можливостей ухилитись від органів досудового слідства та суду, мав достатньо часу та можливостей продовжувати вчинення інших злочинів, проте не вчинював їх (інші злочини). Підозрюваний мав достатньо часу та можливостей задля перешкоджання у встановленні істини по справі іншим способом достатньо багато часу, проте цього не зробив, що саме по собі нівелює ті ризики про які прокурор вказував у своєму клопотанні. З огляду на це вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора про заперечення проти задоволення апеляції та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.
Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в об`єднаних в одне кримінальних провадженнях: №0000578 від 07.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом розбійного нападу із використанням вогнепальної зброї, вчиненого 07 липня 2021 року близько 03.00 години, на родину ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та малолітнього сина ОСОБА_12 за місцем їх мешкання на території домоволодіння по АДРЕСА_2 ; №0000585 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_13 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненого 06 липня 2021 року о 13.10 годині, за місцем його мешкання на території домоволодіння по АДРЕСА_3 ; №0000685 від 04.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 з погрозою насильства над потерпілимвчиненого 06 липня 2021 року о 16.00 годині, за місцем його мешкання на території домоволодіння по АДРЕСА_3 ; №0000692 від 23.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_14 , вчиненого 25.08.2021 року об 11.год 10 хв. з території її домоволодіння по АДРЕСА_4 ; №0000694 від 23.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , із застосуванням насильства та заподіяння тілесних ушкоджень, вчиненого 19.08.2021 року близько 11.00 год, за місцем його роботи по АДРЕСА_5 ; №0000693 від 23.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_15 , із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства, вчиненого 19.08.2021 року близько 12.00 год, на території кафе ПП «Арзуманян» в місті Дніпро, ж/м Червоний Камінь, вул. Набережна Заводська, на території молодіжного парку, групою осіб; №0001040 від 11.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_16 , вчиненого 11.11.2021 року близько 17 год. 10 хв. з квартири АДРЕСА_6 ; №0001472 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за фактом вчинення хуліганства, із використанням зброї, вчиненого 18.11.2021 близько 18 год. 37 хв. в приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою вулиця Дмитра Яворницького, 88, в м. Дніпро.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.
06.01.2022 року вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне за єдиним номером № 90000578.
18 листопада 2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 листопада 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
20 листопада 2021 року ОСОБА_8 ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по кримінальному провадженню №0001472 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, та визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 190 320 грн. Підозрюваним ОСОБА_8 внесено заставу 22.11.2021 року.
20 листопада 2021 року року ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000578 оголошено підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України та 22 листопада 2021 року вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
24 листопада 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.01.2022 року.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , було задоволено та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2022 року.
Апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки наведені прокурором обставини дають достатні підстави для такого висновку, а доводи захисника та твердження підозрюваного щодо необґрунтованості підозри мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Колегія суддів також вважає, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 , підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами, такими, як заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 від 13.09.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 23.09.2021 року, 25.10.2021 року; висновок спеціаліста №2081 від 20.08.2021 року; протокол огляду місця події від 25.10.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 03.11.2021 року; протокол обшуку за місцем мешкання ОСОБА_18 від 19.11.2021 року, під час якого вилучено боргову розписку ОСОБА_15 ; протокол обшуку від 19.11.2021 року автомобіля ОСОБА_8 , на якому вчинялось кримінальне правопорушення, Мерседес Бенц GL 350, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 ; аналітична довідка з відеозаписом з камер спостереження «Безпечне Місто»; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 18.12.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 18.11.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 19.11.2021 року; заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_20 ; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 18.11.2021 року; протокол обшуку від 18.11.2021 року; протокол затримання у порядку ст. 208 КПК України від 18.11.2021 року.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним чином обґрунтовані і висновки слідчого судді про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такими обставинами обгрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного.
Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним цих кримінальних правопорушень, міцність соціальних зв`язків останнього, вік та стан його здоров`я, зокрема, відсутність відомостей щодо наявності в нього захворювань, які виключали б тримання під вартою, доходить висновку про те, що позиція слідчого судді відносно можливості запобігання даним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є в даному випадку обґрунтованою та оцінює доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Крім того, з наданих матеріалів убачається, що для завершення досудового розслідування необхідно провести судові молекулярно-генетичні експертизи у кримінальному провадженні по об`єктам, які були вилучені під час проведення оглядів місць події та обшуків, отримати висновки вже призначених судових цитологічних, товарознавчих, трасологічних експертиз, експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів; розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій проведених під час досудового розслідування тощо.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому в даному випадку не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4