справа № 208/1410/22
№ провадження 1-кс/208/472/22
УХВАЛА
Іменем України

27 квітня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в межах кримінального провадження № 0000162 від 28.02.2022 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона Херсонської обл., громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотання, погодженим із прокурором пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що 09.03.2022, у кримінальному провадженні № 0000161 призначено та 14.03.2022 направлено до виконання експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України. На теперішній час триває проведення зазначеної експертизи, результат проведення якої має суттєве значення для кримінального провадження та судового розгляду. Завершення, дослідження та підготування висновку експерту потребує додаткового часу, що не залежить від органу досудового розслідування, тому вказані дії не могли бути здійснені раніше. Після проведення зазначеної судової експертизи у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 та повідомити її підозрюваному; ознайомити ОСОБА_5 з правом на захист, додатково допитати його як підозрюваного; повідомити про завершення досудового розслідування підозрюваного, захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваному та захиснику та провести інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час виконання зазначених слідчих дій. У зв`язку із зазначеним строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 28.05.2022р.
Слідчим та прокурором підтримано в ході судового засідання клопотання щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснюючи тим, що не має наміру переховуватись від органів слідства або суду. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Адвокат в судовому засіданні зазначив, що на даний час підозрюваний не має можливості перебувати за місцем реєстрації, оскільки місто Херсон окуповано. А оскільки наразі є проблематично підтвердити фактичне місце проживання підозрюваного, просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Слідчий суддя, вислухавши сторони,вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, згідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.03.2022 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні даного запобіжного заходу, слідчим суддею враховано, що заявлені ризики є реальними, та такими що знайшли своє підтвердження, а підозра є обґрунтованою зібраними доказами в ході досудового розслідування.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи або навчання, мешкає не за адресою реєстрації, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, таким чином, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин. Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, обумовлений тим, шо підозрюваний особисто знайомий з деякими зі свідків у вказаному кримінальному провадженні Також може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний не має постійного місця роботи, а збагачувався за рахунок продажу наркотичних засобів.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватись від органів слідства та/або суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, або впливати на свідків в даному провадженні.
Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися, а підозра обґрунтовується більшим обсягом доказів зібраним в ході досудового розслідування, ніж на час його обрання.
При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).
При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).
А тому в ході розгляду клопотання, встановлено його обґрунтованість та наявність заявлених ризиків, що пов`язано з характеризуючими даними підозрюваного, складу кримінального правопорушення в межах якого йому пред`явлено підозру, тяжкість можливого покарання у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , відсутність постійного джерела доходу та мешкання не за адресою реєстрації.
Ч. 3 ст. 197 КПК України передбачає, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 02.03.2022 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.04.2022р, а 25.04.2022 керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 28.05.2022р.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно продовжити обраний найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
А тому враховуючи, що в ході розгляду клопотання, підтверджено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не зменшилися, та що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, такі як експертні дослідження, які тривають, а тому клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити в межах кримінального провадження № 0000162 від 28.02.2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1