Провадження № 1кп-932-137-21
Справа № 932/2960/21
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді Марущак С.Л.

суддів Карягіної Н.О. та Татарчук Л.О.

при секретарі Корольової С.В.

за участю:

прокурора Михайлова О.М.

захисника Кудріна Д.А.

обвинуваченого ОСОБА_1

представника потерпілого Солодовника С.О.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надєждівка Криворізького району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, так як він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та не має міцних соціальних зв`язків, також існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, які є його знайомими. Проти задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу заперечував.

Представник потерпілого Солодовник С.О., потерпілий ОСОБА_2 підтримали думку прокурора та заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту.

Захисник Кудрін Д.А. заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурор не надав докази існування ризиків, на які він посилається. Клопотання прокурора подано в порушення вимог КПК України, без надання суду матеріалів на обгрунтування клопотання. Обвинувачений ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки конфлікт виник із-за дій потерпілих і в результаті конфлікту ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_1 має постійне місце проживання, де проживає із сім`єю, він є єдиним годувальником сім`ї, він є інвалідом дитинства, має ряд хронічних захворювань та перенесені раніше операції, у зв`язку з чим він просить змінити обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід на домашній арешт за місцем його реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурор формально посилається на ризики та не надає докази їх існування. Він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, є інвалідом 11-ї групи і страждає на тяжкі захворювання хребта, що є підставою для звільнення від відбування покарання засуджених осіб. Клопотання адвоката підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_1 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_1 може переховуватися від суду. Також враховуючи стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення не допитані судом, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_1 впливу на вказаних осіб, з якими останній знайомий.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ, відповідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав і інтересів.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_1 має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, він є єдиним годувальником та інвалідом дитинства, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочину, та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_1 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Посилання захисту на те, що форма клопотання прокурора та спосіб його подання не відповідає вимогам КПК України, суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідно ст.350 КПК України, під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом, викладене в усній чи письмовій формі. Відповідно діючого Кримінально-процесуального Кодексу, не дотримання форми та способу подання клопотання про продовження строку запобіжного заходу на даній стадії процесу не є безумовною підставою для відмови в його розгляді та задоволенні. Окрім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України суд зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження застосування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного строку не зважаючи на наявність або відсутність відповідних клопотань сторін кримінального провадження.

Твердження захисту, що конфлікт виник із-за дій потерпілих і в результаті конфлікту ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_1 , так як оцінку доказам кримінального провадження суд надає у нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Посилання захисту, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_1 не може утримуватися в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)», суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як даних про те, що обвинувачений ОСОБА_1 за станом здоров`я не може перебувати в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» матеріали справи не містять.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_1 як на підставу, яка обґрунтовує недоцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на рішення ЄСПЛ щодо вирішення питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини, а не матеріалів, які характеризують справу або виключно з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли дослідження доказів по справі судом не закінчено, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_1 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також, оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення впливу на свідків кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 листопада 2022 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді

С.Л.Марущак

Н.О.Карягіна

Л.О.Татарчук