гСправа № 187/2015/21 Провадження №1-кп/0187/99/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000557 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця,
освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, який проживає
за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 17.05.2006 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки;
- 05.01.2009 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 19.03.2009 Криворіжським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 6 місяців;
- 05.11.2009 Центрально-городським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3
ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України
частково приєднано не відбуте покарання відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 05.01.2009 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяці. На підставі
ч. 4 cт. 70 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Криворізького районного суду від 19.03.2009 до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років;
- 15.06.2012 звільнений умовно-достроково з Синельниківської ВК Дніпропетровської області, невідбуте покарання 1 рік 7 місяців 18 днів;
- 04.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 3 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на
3 роки. На підставі cт. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання відповідно до вироку Центральногородського районного суду
м. Кривий Ріг від 05.11.2009 та призначено покарання у вигляді
позбавлення волі, строком 3 роки 3 місяці;
- 19.02.2013 Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2
cт. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки.
На підставі ч. 4 cт. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання
за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 04.10.2012
до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 3 місяці;
- 16.02.2015 звільнений умовно-достроково із Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області, невідбуте покарання 8 місяців 11 днів;
- 29.06.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом
м. Дніпропетровськ за ч. 2 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік 2 місяці;
- 08.08.2018року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за
ч. 2 cт. 15 ч. 2 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік. На підставі cт. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
- 26.09.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2
cт. 15 ч. 2 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі,
строком на 2 роки. На підставі cт. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
- 05.02.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2
cт. 15 ч. 3 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 роки. На підставі cт. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;
-17.03.2022 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2
cт. 15 ч. 2 cт. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік. На підставі ч. 1 cт. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 05.02.2020 до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 роки 1 місяць, строк відбування покарання із 21.01.2022 року
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В

Повторно, 19 листопада 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на прилавку магазина мобільний телефон марки «Кенексі» сігма. Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон, марки «Кенексі» сігма, вартістю 350 гривень.
Дослідивши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 350 гривень, згідно висновку експертизи № 4480/21 від 23.11.2021 року.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 19 листопада 2021 року він був в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де побачив на прилавку магазина мобільний телефон марки «Кенексі» сігма, який таємно викрав. В скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, з цивільним позовом звертатись не буде, так як матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, міру покарання ОСОБА_4 призначити на розсуд суду (а.с. 11).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є нетяжким злочином та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному злочині, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, потерпіла ОСОБА_6 не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , майнова шкода їй відшкодована повністю в розмірі 350 грн, з цивільним позовом звертатись не буде, однак ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, відбуває покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком.
Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, суд вважає йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинені злочини у виді позбавлення волі.

Суд звертає увагу на те що, ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком від 17.03.2022 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за яким він був засуджений за ч. 2 cт. 15 ч. 2 cт. 185, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується із 21.01.2022 року.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 скоїв злочин, вчинений ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає призначити йому остаточне покарання на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання покарань по вирокам.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено. Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.
Процесуальні витрати в розмірі 140 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4480/21 від 23.11.2021 року необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон, марки «Кенексі», чорного кольору
необхідно повернути потерпілій ОСОБА_6 , оптичний диск де зафіксовано слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 належить зберігати в матеріалах справи, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарань призначених за цим вироком та вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.03.2022 року ОСОБА_9 призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного ) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати
із 21 січня 2022 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 140 грн (сто сорок грн) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4480/21 від 23.11.2021 року на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон, марки «Кенексі» чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 , оптичний диск де зафіксовано слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1