Провадження № 1-кс/947/7561/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000924 від 03.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 03.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000924, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Одеського районного управління поліції №1 надійшла заява ОСОБА_5 , в якій останній просить прийняти міри правового характеру до осіб, які за місцем свого мешкання зберігають вогнепальну зброю та боєприпаси.
За вказаним фактом слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 розпочато кримінальне провадження, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
За результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено осіб, які причетні до незаконного обігу вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв та речовин, а саме незаконно придбали та зберігають за своїм місцем мешкання вищевказані предмети.
Так, 08 серпня 2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено боєприпаси патрони різного калібру загальною кількістю 602 патрони, один корпус гранати «Ф-1», один корпус гранати «РГН», одну одноразову ручну протитанкову гранату РПГ польського виробництва, одну димову гранату «РДГ-55Б».
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що вилучені речі їй не належать, а належить її знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружині ОСОБА_8 , які мешкали у неї в квартирі близько 2-х місяців тому. Свідок повідомила, що на даний час ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, у зв`язку із неможливістю відкладення проведення слідчої дії, на підставі ч.3 ст.233 КПК України, а саме у зв`язку із невідкладним випадком (неможливістю відкладення проведення слідчої дії), пов`язаного з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а також врятуванням майна що має доказове значення у кримінальному провадженні, у період часу з 10:18 год. по 11:45 год. 08.09.2022 проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено 239 предметів ззовні схожих на набої до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм.
Так, 08 серпня 2022 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого та заява про повідомлення власника майна про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000924 від 03.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.08.2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, на: 239 (двісті тридцять дев`ять) предметів зовні схожих на набої до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1