ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вирішення будь-якого цивільно-правового спору не може свідчити про те, що в існуванні арешту відпала потреба, оскільки метою арешту у кримінальному провадженні є збереження речових доказів, запобігання їх приховуванню, зниженню чи відчуженню. На думку слідчого судді, в даному випадку існують кримінально-правові відносини, відтак слідчий суддя не прийняв доводи, що за результатами цивільного спору визнано право власності на спірну частину домоволодіння за ОСОБА_8 . Така обставина не може бути підставою для скасування арешту. Разом із тим, кримінальне провадження на даний час не закрито, воно триває. Доказів закриття кримінального провадження, вручення підозри чи звернення до суду з обвинувальним актом, скаржником не надано. Вирішення питання про арешт майна може здійснюватися лише у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування, або судом під час судового розгляду і постановлення вироку. На даний час арешт вважається таким, що накладений правомірно, і передчасне його скасування може призвести до подальшого відчуження майна на користь третіх осіб, тобто речовий доказ буде втрачено. Це завдасть шкоди кримінальному провадженню та буде суперечити завданням кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту, тому у задоволенні клопотання було відмовлено.
Вимоги апеляційної скарги, доповнень до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання про скасування арешту майна в повному обсязі. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, остільки вважає його пропущеним з поважних причин.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки дане нерухоме майно не відповідає вимогам ст.170 КПК України, в даному кримінальному провадженні. Адвокат зазначив, що під час накладення арешту ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року, прокурор доводив його необхідність тим, що відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України. Це провадження порушене ще 27.08.2018 року та у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Зазначає, що відповідно до ст.49 КК України, давність притягнення до кримінальної відповідальності за ч. ст.190 КК України становить три роки та досудове розслідування триває без усякого результату вже майже 4 роки. При цьому жодної підозри ніякій особі пред`явлено не було, обвинувального акту також, не має. Вважає, що за такий тривалий час слідство лише імітує слідчі дії, розслідування не ведеться.
Вважає, що під час судового розгляду не було з`ясовано, які саме слідчі дії слідство проводило з даним речовим доказом, які слідчі дії планує провести, якщо є така необхідність у збереженні речового доказу, навіть незважаючи на порушення інтересів володільця майна. Також необхідно було б встановити, чи перестане 68/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 бути речовим доказом в разі якщо змінить власника і як це позначиться на кримінальному провадженні.
Посилається, що Верховний Суд підтвердив правомірність перебування у власності ОСОБА_8 68/100 частини спірного домоволодіння та земельної ділянки та відсутність будь-яких прав на неї у ОСОБА_9 за заявою якого про, начебто, завдання йому матеріальної шкоди, було порушене кримінальне провадження.
Позиція учасників апеляційного процесу.
Адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити його апеляційну скаргу та ухвалу слідчого судді скасувати.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, вислухавши думку адвоката та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора та додані до нього матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Насамперед колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження оскільки, 10-ти денний строк було пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що судове засідання проводилось за відсутності апелянта та ОСОБА_8 ..
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як слідує з наданих матеріалів, в провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0002212 від 27.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи, незважаючи на накладений 15.11.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська арешт, 10.08.2018 року шахрайським шляхом здійснили незаконне відчуження 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали ОСОБА_9 майнову шкоду.
Між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тривав цивільний спір, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_9 не є а ні власником, а ні співвласником 68/100 частин спірного домоволодіння, та не має відношення до цього майна.
Вирішення будь-якого цивільно-правового спору не може свідчити про те, що в існуванні арешту відпала потреба, оскільки метою арешту у кримінальному провадженні є збереження речових доказів, запобігання їх приховуванню, зниженню чи відчуженню.
На переконання колегії суддів, в даному випадку існують кримінально-правові відносини. Тому доводи того, що за результатами цивільного спору визнано право власності на спірну частину домоволодіння за ОСОБА_8 .. Дана обставина не може бути підставою для скасування арешту в рамках кримінального провадження №0002212 від 27.08.2018 року.
Що стосується долученої адвокатом ОСОБА_6 постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 02 січня 2019 року про закриття кримінального провадження, яке було внесено до ЄРДР за №0002212 від 27.08.2018 року, то колегія суддів зазначає, що не надано копію витягу з ЄРДР про закриття зазначеного кримінального провадження.
Під час апеляційного розгляду прокурором було зазначено, що дане кримінальне провадження за №0002212 від 27.08.2018 року ще триває і досудове розслідування продовжується.
Колегія суддів зазначає, що вирішення питання про скасування арешту майна може здійснюватися лише у разі закриття кримінального провадження - на стадії досудового розслідування, або судом під час судового розгляду і постановлення вироку. Як зазначено вище, прокурор в апеляційному суді пояснив, що досудове розслідування триває.
Слід зазначити, що заборона розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх, а також з метою запобігання протиправному відчуженню вказаного нерухомого майна, та збереження цього речового доказу, досягнення дієвості кримінального провадження.
На даний час арешт вважається таким, що накладений правомірно, і передчасне його скасування може призвести до подальшого відчуження майна на користь третіх осіб. Речовий доказ може бути втрачено. Це завдасть шкоди завданням кримінального провадження та буде суперечити завданням кримінального провадження.
Доводи апелянта щодо сумнівну в наявності підстав для арешту, колегії суддів, вважає безпідставними, остільки спростовані даними, наведеними в ухвалі районного суду.
Колегія суддів наголошує, що згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Колегія суддів зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна або третіх осіб з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для продовження застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Таким чином, колегія суддів до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року, - задовольнити та поновити строк оскарження ухвали, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4