справа №566/1553/21
провадження № 1-і/566/14/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року смт.Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000238 від 23.10.2021 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.162 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186 КК України. В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 ухвалою суду від 21 грудня 2021 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 16 лютого 2022 року ухвалою суду продовжено строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, на 60 днів. 11 квітня 2022 року строк дії вищевказаного запобіжного заходу продовжено, вдруге, на 60 днів. Таким чином, строк дії попередньої ухвали суду спливає 09 червня 2022 року. При цьому, звертаючись із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, прокурор покликається на те, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зникли і продовжують існувати.
Такими ризиками, прокурор вважає, зокрема, те, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, під час невідбутого строку покарання за попереднім вироком, знову вчинив діяння, у яких обвинувачується за ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186 КК України, які є предметом судового розгляду у даному кримінальному провадженні. А тому, відсутність будь-яких стримуючих факторів та перебування ОСОБА_5 не в умовах ізоляції від суспільства, створюють умови для продовження останнім злочинної діяльності та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від суду, в тому числі, і суду апеляційної інстанції, у випадку оскарження сторонами кримінального провадження судового рішення суду першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід, а саме, домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю.
Заслухавши думку учасників судового провадження та вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 11 квітня 2022 року обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Рівне, вдруге, продовжено на 60 днів. Зазначений строк тримання ОСОБА_5 під вартою закінчується 09 червня 2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Суд прийшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування або суду) та п.5 (продовження останнім злочинної діяльності та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, а продовжують існувати.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та інших злочинів. Отже, ОСОБА_5 є особою суспільно-небезпечною, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджує ризик можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.
Крім цього, суд, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що існує ризик, зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України, з врахуванням невідбутого ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком, йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійних занять та джерел заробітку, тимчасово, до затримання, проживав на території Дніпропетровської області, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та міцних соціальних зав`язків по місцю проживання. Зворотнього, стороною захисту не доведено.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у їх вчиненні.
Суд, враховує, що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст.186 КК України, йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з цим, в даному конкретному випадку, взявши до уваги обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що суспільний інтерес перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, переважає над його особистим інтересом.
А, тому, з метою реалізації завдань, передбачених ст.. 2 КПК України, приймаючи до уваги, що судове провадження не завершено, існування вище перелічених ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, з урахуванням усіх інших вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою. При цьому, суд відхиляє можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який - домашній арешт.
Так, згідно розяснень Верховного Суду України ( ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ) від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного, обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Стороною захисту документально не підтверджено можливість проживання ОСОБА_5 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , по причині відсутності відомостей про власника вказаного житла та згоди від нього на проживання там обвинуваченого.
Враховуючи, що ухвалою суду від 11 квітня 2022 року, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжено на строк - 60 днів, який закінчується 09 червня 2022 року, продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою слід рахувати з 30 травня 2022 року.
У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.Також, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
А тому, суд вважає, за необхідне визначити заставу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194,196,197, 331 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000238 від 23.10.2021 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 116).
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 за цією ухвалою рахувати з 30 травня 2022 року по 28 липня 2022 року, включно.
Визначити строк дії ухвали до 12 год 00 хвилин 28 липня 2022 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. В разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 застави покласти на нього наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) докласти зусиль до пошуку роботи.
Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: