ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/473/22
Провадження № 1-кп/210/344/22

"21" липня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового зсідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), матеріали кримінального провадження №0000598 від 15 жовтня 2021 року, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 28 січня 2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, до взяття під варту офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючого до взяття під варту без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08 вересня 1995 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком на підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 року) на 01 рік;

2) 29 квітня 1996 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.140 ч.3, 141 ч.2, 142 ч.1 КК України (в редакції 1960 року), із застосуванням положень ст.ст.42, 43 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. Звільнився 15 вересня 1998 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 02 роки 02 місяці 17 днів;

3) 13 травня 1999 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), із застосуванням положень ст.43 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнився 10 липня 2001 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 11 місяців 11 днів;

4) 30 липня 2002 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України, до покарання у вигляді 04 років 02 місяців позбавлення волі. Звільнився 13 липня 2006 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

5) 08 квітня 2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. Звільнився 19 жовтня 2012 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 03 роки 03 місяці 23 дні;

6) 15 березня 2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.395, 71 КК України, до покарання у вигляді 03 місяців арешту. Звільнився 15 червня 2013 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

7) 28 жовтня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі;

8) 17 листопада 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2, ст.15 ч.3 186 ч.2 КК, ст.70 України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі;

9) 26 лютого 2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.ч.1, 4 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі;

10) 18 червня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі;

11) 27 серпня 2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. Звільнився 30 травня 2018 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 02 місяці 10 днів;

12) 06 травня 2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.190 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі;

13) 09 вересня 2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.ч.1, 4 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі;

14) 25 листопада 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі;

15) 13 лютого 2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 02 років 02 місяців позбавлення волі;

16) 03 березня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 02 років 04 місяців позбавлення волі. Звільнився 22 липня 2021 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2021 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, проходив біля розважального комплексу «Jump City», розташованому по вул. Героїв АТО, буд.№30Б в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де він підійшов до раніше знайомої йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала при собі мобільний телефон марки «Redmi 9С», у корпусі сірого кольору.

В результаті чого в них зав`язалась бесіда, після чого ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попрохав раніше знайому ОСОБА_4 дати йому мобільний телефон марки «Redmi 9С», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , для того щоб зателефонувати. Після чого, як ОСОБА_5 взяв до рук мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , під приводом зателефонувати, поки остання відволіклася, ОСОБА_5 не привертаючи уваги, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, запевнюючись при цьому у відсутності свідків та очевидців, зник з місця події.

У свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він отримав чуже майно шляхом зловживання довірою і бажаючи вчинити свій злочин до кінця, дістав з мобільного телефону марки «Redmi 9С», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SIM-карти та викинув їх, а вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 9С», у корпусі сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4103 від 20 жовтня 2021 року, становить 3769,16 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.2 КК України, як шахрайство, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

28 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника, - адвоката ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.190 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру майнової шкоди. Обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за ст.190 ч.2 КК України, у вигляді 02 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник, - адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо підтримали угоду. При цьому обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоду, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Присутня у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала пояснення по суті справи, угоду про примирення між нею та підозрюваним підтримала у повному обсязі, просила суд її затвердити. Зазначила про відсутність до обвинуваченого претензій з її сторони, оскільки матеріальні збитки їй відшкодовано.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення..

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, яке згідно з положеннями ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, перебував під наглядом у лікаря-нарколога, до взяття під варту офіційно не працював, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, характеризується посередньо.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст.190 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ст.190 ч.2 КК України, як шахрайство, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у вигляді 02 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

В результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_4 завданого матеріального збитку на загальну суму 3769,16 гривень, котрий відшкодовано. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілій на пред`явлення позову роз`яснено.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання скінчилася 25 березня 2022 року, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 січня 2022 року у кримінальному провадженні №0000598 від 15 жовтня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника, - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№36, а саме дві сім-карти мобільного оператора «Київстар», котрі згідно розписки від 13 грудня 2021 року повернуто потерпілій ОСОБА_4 , залишити у останньої за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000598 від 15 жовтня 2021 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/473/22, провадження №1-кп/210/344/22.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно учасникам кримінального провадження.

Крім того ОСОБА_5 роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1