Справа № 639/1444/22
Провадження № 1-кп/639/274/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 639/1444/22 (в ЄРДР №0000547 від 08.04.2022 р.) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, українця, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення: На початку квітня 2022 у ОСОБА_4 , який перебував у Григорівському сосновому бору, що розташований у Новобаварському районі, м. Харкова (точне місце та час не встановлено) виник кримінально протиправний умисел на придбання та зберігання бойового припасу ручної осколкової гранати Ф1, внаслідок її знахідки на вказаній вище місцевості.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 при не встановлених слідством обставинах, умисно, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (зі змінами), з метою подальшого зберігання придбав ручну осколкову гранату Ф1, шляхом привласнення знайденого. Надалі ОСОБА_4 до 07.04.2022 зберігав ручну осколкову гранату Ф1 за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , а саме до 07.04.2022р., коли в період часу 08 год. 18 хв. 12 год. 15 хв., під час проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою було виявлено та вилучено корпус ручної гранати Ф-1 споряджений вибуховою речовиною тротилом (згідно наказу МВС України № 691 від 19.09.2019р. відноситься до категорії вибухонебезпечності як «обмежено небезпечний») та уніфікований запал типу УЗРГМ до ручних гранат (згідно наказу МВС України № 691 від 19.09.2019р. відноситься до категорії вибухонебезпечності як «небезпечний»), які у своєму штатному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
01.06.2022 року між ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Харківської області Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового провадження.
При цьому сторонами угоди погоджено, що при її затвердженні ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, зі звільненням від відбування вказаного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з визначеними судом іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , а також його захисник в судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду.
Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом ч. ч. 2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.
Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.
Вину у вищезазначеному злочині ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні в повному обсязі.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 добровільно уклав угоду про визнання винуватості, її укладання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що ним було підтверджено в судовому засіданні.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, ст. ст. 50, 63, 65, 75, ч. 1 ст. 263 КК України та інтересам суспільства.
Суд переконався, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, застосування якого до нього передбачено угодою, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова ОСОБА_4 від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; є пенсіонером; має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;має місце реєстрації та місце постійного проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На переконання суду, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого та іншим обставинам, які підлягають врахуванню при призначенні покарання. Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому, з огляду на те, що під час дослідження експертами корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 відбиралися зразки вибухової речовини для проведення хімічного дослідження, її необхідно знищити.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 371, 373, 374, 473-475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.06.2022 року по кримінальному провадженню №0000547, укладену між прокурором прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Харківської області Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати до строку покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 07.04.2022р. по 04.05.2022р. включно, з розрахунку день за день.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- корпус ручної осколкової гранати Ф-1 спорядженим вибуховою речовиною тротил та уніфікований запал типу УЗРГМ до ручної гранати, передані на зберігання до в/ч НОМЕР_1 знищити (т. 2 а.с. 99-102).

Процесуальні витрати у розмірі 5491,84 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна грн. 84 коп.) на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 2 а.с. 98).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1