Справа № 535/556/22
Провадження № 1-кп/535/106/22
УХВАЛА
07 липня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів захисника за допомогою сервісу для проведення відеоконференцій EasyCon, кримінальне провадження, внесене 10.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 року до 10.07.2022 року. Обвинувачений утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
07.07.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного та продовженого щодо обвинуваченого на шістдесят діб, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, зокрема з метою запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого, на шістдесят діб, з підстав у ньому зазначених.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечує, вказав, що не має на меті перешкоджати судовому розгляду справи та має намір проходити військову службу з метою захисту України на період воєнного стану, однак зазначив, що з відповідним клопотанням у порядку ст.616 КПК України до прокурора не звертався. Крім того, обвинувачений пояснив, що він розлучений, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, не працює, відповідно до ст.89 КК України є раніше несудимим, інвалідності не має, зареєстрованого місця проживання не має, періодично проживає у сел. Подвірки Харківського району Харківської області або у м. Харків за місцем проживання його матері. А також зазначив щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, що він не був ініціатором конфлікту та сприяв наданню медичної допомоги потерпілому.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, та вказала, що прокурором не надано будь-яких доказів наявності ризиків, на наявність яких посилається прокурор, у зв`язку з чим вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід може бути змінений на інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі у виді домашнього арешту за місцем проживання матері обвинуваченого, яка проживає у квартирі брата обвинуваченого, тощо. В обвинувальному акті невірно зазначено статті КК України за якими обвинувачується ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні, а також допущено ряд порушень щодо обвинуваченого процесуального характеру в ході досудового розслідування даного кримінального провадження.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України є раніше несудимою особою, те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, враховуючи відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, вчинення тиску на свідків, які не були допитані судом, оскільки судове провадження по даному кримінальному провадженню лише розпочинається, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04.09.2022 року включно.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням викладених обставин є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики, а тому суд приходить до переконливого висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України на 60 днів до 04 вересня 2022 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя