Справа № 204/1755/22
Провадження № 1-кс/204/408/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого фітнес тренером в ТОВ «Флекс», одруженого, який має неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у 2020 році, точний час та дату у ході досудового розслідування встановити на даний час не виявилось можливим, ОСОБА_4 під час роботи у закладі «Бубон», що розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.125, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_6 пістолет чорного кольору «STALKER - М906» та п`ятдесят сім патронів, з яких сорок шість патронів, є бойовими припасами пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., виготовленими саморобним способом, шляхом спорядження капсульованих гільз пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. Blanc. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу до 19.03.2022 та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин ОСОБА_4 переніс до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , пістолет чорного кольору «STALKER - М906» та набої до нього. Так, 19.03.2022 в проміжок часу з 13 год. 40 хв. до 15 год. 45 хв. під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед іншого виявлено та вилучено пістолет чорного кольору «STALKER - М906» та набої до нього, які останній зберігав без відповідного чинному законодавству України дозволу. Відповідно до висновку експерта від 20.03.2022 № СЕ-19/104-22/6269-БЛ: 1. З числа п`ятдесяти семи патронів, наданих на дослідження, сорок шість патронів, є бойовими припасами пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., виготовленими саморобним способом, шляхом спорядження капсульованих гільз пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. Blanc снарядами сферичної форми діаметром 9,2 мм, масою 0,72 г, з гуми чорного кольору та зарядом пороху масою 0,22 г. За своїми розмірними характеристиками патрони можуть використовуватись для стрільби з вогнепальної зброї калібру 9 мм Р.А., з каналом ствола сумірним снарядам патронів. Дані сорок шість патронів до стрільби придатні. Одинадцять патронів, з числа п`ятдесяти семи патронів, наданих на дослідження, є патронами травматичної (несмертельної) дії калібру 9 мм Р.А., виготовленими промисловим способом (виробництва України) і до бойових припасів не відносяться. Дані одинадцять патронів до стрільби придатні; 2. Наданий на дослідження пістолет є короткоствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом виробу, що не був вогнепальною зброєю, а саме стартового пістолета моделі «STALKER - М906», виготовленого під торговою маркою «АТАК arms» (країна виробник Туреччина, частина позначень заводського номеру пістолета видалені, останні цифри номеру «0213»), шляхом видалення заглушки з каналу ствола, що забезпечувала неможливістьстрільби будь яким снарядом та заглушення газовідного отвору. Даний перероблений стартовий пістолет «STALKER - М906», придатний до проведення пострілів способом роздільного заряджання з використанням холостих (шумових) патронів калібру 9 мм Р.А. Knall та сферичних куль, зі сплаву свинцю, діаметром 6,5 мм, при цьому снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї, та набоїв до нього, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України.

Громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.03.2022 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_4 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із внесенням застави у розмірі 4962000,00 грн., оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний в судовому засіданні просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 27.02.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.1 ст.263, ч.3 ст.332-2, ч.5 ст.27, ч.2 ст.437 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом Дніпропетровської обласної прокуратури.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.03.2022 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України наявні.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та що знищити, сховати або спотворити та яку саме із речей чи документів, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та на яких саме свідків може впливати підозрюваний, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він наявний, оскільки підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного.

Будь-яких доказів, щодо неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не надано.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вказаним вище ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчиненого підозрюваним злочину; переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним.

Так, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки на території України, де на даний час згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, слідчий суддя, не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 27.02.2022 року, тобто до 21 травня 2022 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1