Справа № 308/2452/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/2452/21, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 25.02.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:
вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2018 року, за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України три роки іспитовий строк та покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України,

у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Концово, Ужгородського району, мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, з початковою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, вважається не судимим,
у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч. 1ст.122 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

24.02.2020 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 на спільне вчинення крадіжки, діючи групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом перелізання через паркан, проникли на територію ПСП «Ласточка», що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Галоч, 69«А», де з підсобного приміщення, умисно, незаконно, безоплатно та поза волею власника викрали належні ПСП «Ласточка» чотири акумуляторні батареї, загальна ринкова вартість яких становить 13295,48 грн.

В цей час, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були помічені охоронцем вищевказаного підприємства ОСОБА_9 , який перебував в сторожовому приміщенні. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від реалізації протиправного наміру щодо незаконного вилучення майна не відмовились і, усвідомлюючи, що були викриті, вирішили усунути перешкоди щодо доведення злочину до кінця.

Тоді, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, з метою забезпечення утримання незаконно вилученого майна (чотирьох акумуляторних батарей) завдав декілька (не більше трьох) ударів предметом, схожим на металеву палку, ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв останньому, згідно висновку експерта №185 від 28.04.2020 року, легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (тілесні ушкодження у виді підшкірних гематом), тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на грабіж, раптово домовившись між собою про спільне вчинення грабежу, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на грабіж, незаконно, безоплатно та поза волею власника викрали належний останньому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «300 RM-781», ринкова вартість якого ставить 257 гривень.

Окрім цього, 24.02.2020 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в сторожовому приміщенні ПСП «Ласточка», що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Галоч, 69«А», умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 , декілька (не більше трьох) ударів предметом, схожим на металеву палку, внаслідок чого заподіяв останньому, згідно висновку експерта №185 від 28.04.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток правого передпліччя у верхній третині та множинні переломи ребер з обох сторін, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і згідно з цією ознакою відповідно до п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Окрім цього, 24.02.2020 року, у період часу з 23 год. 30 хв. по 24 год. 00 хв. ОСОБА_4 спільно ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території ПСП «Ласточка», що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Галоч, 69 «А», умисно, незаконно, з корисливих мотивів, заволоділи належним підприємству, транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21214-СПГ», д/н « НОМЕР_1 », чим спричинили ПСП «Ласточка» матеріального збитку на загальну суму 98075,10 грн.

Окрім цього, 24.02.2020 року, в нічний час, ОСОБА_4 діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , умисно, незаконно, шляхом перелізання через паркан, проникли на територію належного потерпілій ОСОБА_10 домогосподарства, що за адресою АДРЕСА_1 , звідки з підсобного приміщення, умисно, таємно, з корисливим мотивом, викрали належні останній, 27 кілограм 400 грам м`яса свині, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3151 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені:

ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло,

ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб,

ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення передбачені:

ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло,

ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб,

ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення,

ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розгляд здоров`я.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті, щодо часу, місця, обставин та обстановки вчинених злочинів. Крім цього, показав, що з ПСП «Ластівка» він спільно з ОСОБА_6 викрав акумуляторні батареї та автомобіль за допомогою якого і вивези дані батареї. Потерпілого ОСОБА_9 бив ОСОБА_6 металевою палкою, він був лише разом з останнім. У потерпілої ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_6 викрали свиню. На даний час усвідомлює вчинене, кається та просить суд суворо його не карати.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, обставин та обстановки вчинених злочинів. Крім цього, показав, що потерпілого ОСОБА_9 бив він, нанісши останньому металевою палкою біля двох ударів. На даний час, шкодує у вчиненому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів, просить суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ПСП «Ласточка», потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутності, майнових претензій до обвинувачених не мають, міру покарання просять призначити на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, «поза розумним сумнівом», до висновку про доведеність винуватості:

ОСОБА_4 у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло,

ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб,

ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_6 у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло,

ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб,

ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення,

ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розгляд здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винних, поведінку обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є те, що останні щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину даючи визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 те, що останні свою вину визнали повністю, мають постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебувають.

Крім вказаних обставини, при призначенні обвинуваченим покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів та осіб обвинувачених, які за місцем свого проживання характеризуються посередньо, будучи у працездатному віці обвинувачені ніде не працюють, ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності та вчинив нові умисні, корисливі злочин у період призначеного йому судом іспитового строку.

Обставини визначені ст. 67 КК України відсутні.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, а тому зважаючи на позицію прокурора та потерпілих, а також те, що ОСОБА_6 вважаючись раніше не судимим вже тривалий строк перебуває під вартою, приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч. 1ст.122 КК України, із застосуванням вимог ст. 70 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Що стосується обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням того, що обвинуваченому призначається покарання із іспитовим строком, то такий до набрання вироком законної сили, слід змінити на домашній арешт, у нічний період часу. (з 22 год. до 07 год.)

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, корисливого злочину і на шлях виправлення не став, а вчинив нові, умисні злочині у період призначеного йому іспитового строку, що свідчить що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із призначенням обвинуваченому реальної міри покарання за вчинені ним дані злочини.

На думку суду саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено. На підставі вимог ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави слід солідарно стягнути процесуальні витрати.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, встановленому статтею 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.7-29, 368-371, 373, 374, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки,
- за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки,
- за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді - 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2018 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років і 1 (одного) місяця.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 26.02.2020 року.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки,
- за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки,
- за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років, без конфіскації майна,
- за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді - 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Обраний відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, змінити на домашній арешт, у нічний період часу (з 22 год. по 07 год.), звільнивши засудженого ОСОБА_6 , з під варти негайно в залі суду.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в розмірі 4239,27 грн.
Речові докази по справі:

1. один змив речовини бурого кольору з підлоги приміщення, який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

2. один змив речовини бурого кольору з підлоги в кінці кімнати, який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

3. один змив речовини бурого кольору з дверей приміщення охорони, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

4. один слід одорологічного походження з ручки дверей охоронної кімнати, який поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №INZ 1038720;

5. змив з правої сторони тумбочки та з лівої сторони, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

6. шість відрізків скотчу зі слідами папілярних ліній пальців рук з котла, які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

7. три відрізки скотчу зі слідами папілярних ліній пальців рук з дверей, які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

8. змив речовини бурого кольору з бетонного покриття зі сторони подвір`я, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

9. один змив речовини бурого кольору з підсобного приміщення, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

10. два змиви речовини бурого кольору з правої та лівої дверцят, які поміщені до окремих паперових конвертів НПУ ГСУ;

11. один змив з керма автомобіля, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

12. один змив з важеля коробки перемикача передач, які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ;

13. один змив з пластикової кришки коробки передач, який поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ,

14. одна вирізка тканини зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ

15. паперову бирку з підписами понятих;

зберігати при матеріалах кримінального провадження.

16. шапку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, шкіряну куртку, чоловічу, чорного кольору на якій наявні сліди речовини бурого кольору та моток частково обпаленого дроту знищити.

17. навісний замок, який поміщений до спец пакету НПУ ГСУ №INZ 1038721 знищити.

18.акумулятор білого кольору марки AMEGA 7 ultra 200 Ah, акумулятор чорного кольору марки Ista classicua, акумулятор чорного кольору марки Zubr professional 190 Ah, акумулятор білого кольору марки AMEGA premium 190 Ah повернути представнику ПСП «Ластівка».

19. мобільний телефон золотистого кольору «Nokia» - повернути ОСОБА_9 .

20. автомобіль марки ВАЗ- Нива д.н.з. НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1