Справа № 342/607/21
Провадження № 1-кп/342/64/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000024 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 незаконно проник до житла особи, а також вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах:
22.04.2021 року близько 17:15 год., ОСОБА_5 прийшов до господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де остання постійно проживала та була зареєстрована. Підійшовши до дверей вказаного будинку, ОСОБА_5 з наміром поспілкуватись з останньою, розуміючи, що ОСОБА_6 перебуває в приміщенні свого житлового будинку, постукав у вхідні двері з проханням зайти в приміщення. Однак, на прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вхідні двері до свого житлового будинку не захотіла відчиняти, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи гарантоване статтею 30 Конституції України право людини на недоторканість житла, всупереч волі законного володільця, маючи на меті проникнути до вказаного будинку, шляхом розбиття правою рукою шибки вікна, незаконно проник до приміщення житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Даний житловий будинок належить на праві власності дочці потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до договору дарування №2244 від 06.12.2019, укладеного між ними.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 22.04.2021, близько 17:30 год., перебуваючи в приміщенні житлової кімнати, що в АДРЕСА_1 , де в той час перебувала ОСОБА_6 , почав проявляти в її сторону знаки уваги любовного характеру, однак отримавши категоричну відмову, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Aelion a 300» червоного кольору, який знаходився на столі в приміщенні житлової кімнати і який належить ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний намір, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, а також бажаючи довести їх до кінця, відкрито викрав зі столу мобільний телефон марки «Aelion a 300» червоного кольору вартістю 200 грн. із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн. без грошових коштів на рахунку. В подальшому, ОСОБА_5 через розбите ним вікно покинув місце події, а викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.12.2021.

Представник потерпілої в судове засідання не з`явився, просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Крім того, подав заяву, в якій просив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в інтересах ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив суду вищенаведені обставини. Ствердив, що 22.04.2021 року, після обіду, прийшов до господарства ОСОБА_6 , що в с. Котиківка, Городенківського району Івано-Франківської області. Прийшовши до будинку, з наміром поспілкуватись з ОСОБА_6 , яка в той час перебувала у будинку, постукав у вхідні двері з проханням зайти в приміщення. Однак, ОСОБА_6 на його прохання не захотіла відчиняти двері. Тоді він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, розбив правою рукою шибку вікна і проник до приміщення житлового будинку. Залізши до будинку, він хотів поспілкуватися із ОСОБА_6 , але остання йому відмовила. Отримавши категоричну відмову, він із злості, взяв із столу мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 . Ствердив, що на прохання ОСОБА_6 повернути їй мобільний телефон не реагував. Через розбите ним вікно покинув будинок. Ствердив, що щиро розкаюється у вчиненому, запевнив, що більше такого вчиняти не буде, просив суворого його не карати. Зазначив, що шкоду потерпілій відшкодував.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України, як незаконне проникнення до житла особи та відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є проступком.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст.50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на диспансерному обліку в наркологічному та в психіатричному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не знаходиться, обвинувачений має місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику з місця проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання за ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставинами, що обтяжують покарання за ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень і призначити йому покарання у межах санкцій за ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, отаточно визначити обвинуваченому покарання 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, відшкодування завданих збитків, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкцій ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням викладених вище обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., за заявою представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 про залишення цивільного позову без розгляду від 10.05.2022, керуючись ст. 257 ЦПК України слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який був обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 28.04.2021 року закінчився 22.06.2021 року. Після закінчення запобіжного заходу, клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому прокурор не заявляв, тому дане питання судом не вирішується.
На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі;

-за ч.1 ст.186 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
-мобільний телефон марки «Aelion» червоного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , із маркуванням на ній: НОМЕР_5 та картонну коробку від мобільного телефону марки «Aelion а 300», що міститься в паперовому конверті, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Євромайдану, 5, м.Городенка, Івано-Франківська область - повернути законному володільцю.

-6 (шість) слідів пальців рук, що містяться в паперових конвертах, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Євромайдану, 5, м.Городенка, Івано-Франківська область залишити при матеріалах кримінального провадження №0000024 від 22.04.2021;
-2 (два) змиви на марлевий тампон речовини бурого кольору схожої на кров, що містяться в паперових конвертах, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Євромайдану, 5, м.Городенка, Івано-Франківська область знищити;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021 року на мобільний телефон марки «Aelion» червоного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , із маркуванням на ній : НОМЕР_5 ; два змиви на марлевий тампон речовини бурого кольору схожої на кров, 6 (шість) слідів пальців рук; картонну коробку від телефону марки «Aelion a 300» - після набрання вироком законної сили скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2288,30 грн. за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/109-21/4521-Д від 05.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 653,80 грн. за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/109-21/4538-ТВ від 27.04.2021 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1