Справа № 344/5727/19
Провадження № 1-кп/344/214/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю: секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника потерпілих ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.186, ч.1 ст.115 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_18 вчинив: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;

відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинене повторно;

умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - вбивство.

Злочини вчинено при наступних обставинах.

13.12.2018 року, близько 23 год. 45хв. ОСОБА_18 перебуваючи по вул. Незалежності, 10А, що в м.Івано-Франківську, побачивши у потерпілого ОСОБА_19 мобільний телефон, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, підбіг до потерпілого та завдавши останньому декілька ударів руками та ногами по тілу потерпілого, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, вирвав із рук потерпілого мобільний телефон марки Xuawei P8, чорного кольору, IMEI/ НОМЕР_2 , IMEI/2- НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/109/28-31ТВ/19 від 21.01.2019 року становить 2 255,67 грн. Місце події покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьму потерпілому майнову шкоду на вищезазначену суму.

17.12.2018р. близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_18 перебуваючи по вул.Євгена Коновальця, 112, що у м. Івано-Франківську, поблизу магазину Торба побачив потерпілого ОСОБА_16 , який спільно із своїм товаришем ОСОБА_20 направлялись до одного з під`їздів будинку АДРЕСА_2 . Обвинувачений, попрямувавши слідом за потерпілим та його товаришем, в під`їзд вищезазначеного будинку, переслідуючи корисливий мотив на незаконне збагачення, підбіг до потерпілого ОСОБА_16 , та застосовуючи фізичне насилля шляхом нанесення декількох ударів руками та ногами по тілу останнього, заволодів майном потерпілого наручним годинником марки Casio BEM-111D-1AVEF, золотистого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/109/28-14ТВ/19 від 19.02.2019 року становить 1 250 грн. та мобільним телефоном марки Iphone 7 , чорного кольру.

Місце події покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьму потерпілому майнову шкоду на вищезазначену суму.

01.01.2019 року, близько 04.00 год. між обвинуваченим ОСОБА_18 та потерпілим ОСОБА_21 під - час розмови, яка відбулась в дворі житлового будинку АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт, внаслідок якого, обвинувачений ОСОБА_18 , маючи намір позбавити життя потерпілого, із застосуванням заздалегідь пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень ножа, наніс одинадцять ударів у швидкій послідовності, по тілу потерпілого ОСОБА_21 та спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран лівої руки та лівої ноги, грудної клітки з ушкодженням обох легень, що ускладнилось масивною внутрішньою та зовнішньою крововтратою, що призвело до смерті потерпілого ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 вину у пред`явлених йому обвинуваченнях за ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що в період часу 13.12.2018 року та 17.12.2018 року, вчиняв грабежі, та відкрито заволодів майном потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , при цьому, в двох випадках до потерпілих застосовував фізичні насилля. Дані злочини вчиняв з корисливих мотивів в міру скрутного матеріального становища. У вчиненому щиро розкаявся, шкодує про вчинене.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів, в частині повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_18 за ч.2 ст.186 КК України, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, що узгоджується з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України.

Щодо умисного вбивства ОСОБА_21 обвинувачений на прикінці судового слідства змінив свою думку, щодо визнання вини та пояснив, що 01.01.2019р. близько 2-3 год. ночі в нього виник раптовий конфлік з потерпілим ОСОБА_21 , з приводу дівчини його товариша, свідка ОСОБА_22 , під-час якого потерпілий став його штовхати та наніс один удар в голову. Після вказаного удару, він, опинившись на землі, побачив, що потерпілий витягнув предмет схожий на пістолет, а тому у відповідь дістав ніж та застосував його кілька разів. Даного ножа він взяв заздалегідь, помістивши в чехол на поясі, коли виходив з дому на зустріч з потерпілим. Після нанесених кількох ударів, потерпілий намагався за ним бігти, потім впав на коліна, на штанах у потерпілого бачив кров. Почувши крики сторонніх людей вирішив покинути потерпілого, відійшов в сторону та спостерігав, як інші перехожі викликали швидку медичну допомогу та потерпілого занесли до машини. Після чого направився до свідка ОСОБА_23 та ОСОБА_22 . Про те, що наносив потерпілому тілесні ушкодження ножем, свідкам не признався. Напередодні, зустрічав новий рік в колі друзів, а тому вжив алкоголь в кількості близько 200-300 гр. У вчиненому розкаюється, вважає, що потерпілий ОСОБА_21 першим спровокував конфлікт. Просив суворо його не карати.

Незважаючи на визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України повністю доведена сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, які є достатніми та взаємопов`язаними.

Так, потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що вбитий ОСОБА_21 був його молодшим сином, останній працював в охороні.

Так, 31.12.2018р. його син покинув помешкання близько 20.00 . вечора і більше він його не бачив. А 01.01.2019р. близько 08 год ранку, від старшого сина, ОСОБА_15 він дізнався, що той помер у приміщенні приймального покою ОКЛ в м. Івано-Франківську внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, сина вбили. Претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого немає, просив покарати сурово, згідно вимог закону.

Із показань свідка ОСОБА_22 вбачається, що 01.01.2019 року, близько 00.30 прийшла до своїх знайомих за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Симоненка, де також був і потерпілий, ОСОБА_21 . Близько 02.44 год. на її мобільний зателефонував свідок, ОСОБА_24 та запитав де вона перебуває, на що повідомила, що знаходиться за вказаною адресою разом із ОСОБА_25 та його друзями. Після цього, він попросив дати ОСОБА_26 трубку з метою запитати чи у них все гаразд. Під-час бесіди по телефону між потерпілим ОСОБА_21 та свідком ОСОБА_23 , виник кофлікт, та при цьому потерпілий запропонував свідку ОСОБА_23 приїхати та все з`ясувати при зустрічі на що той погодився. Причину словесної суперечки не пригадує, оскільки всі святкували новий рік та вжили достатньо алкоголю.

В ході бесіди, потерпілий ОСОБА_21 кричав на свідка ОСОБА_23 , також в суперечку втрутився і ОСОБА_27 та вони почали штовхатися між собою та після цього почалась бійка між обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , при цьому свідок ОСОБА_23 стояв дещо в стороні, а вона вирішила покинути те місце та завершення конфлікту не бачила.

В подальшому, о 03.38 год. на її телефон зателефонував обвинувачений та попросив повернутись, коли вони вже йшли разом то вона побачила, що руки ОСОБА_18 , в крові, а дещо пізніше побачила, що із кишені обвинуваченого, виглядала рукоятка ножа.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що 01.01.2019 року, близько 03:40 год. вирішив піти до супермаркету «Тросцянецький», що по вул.Симоненка, 31 у м. Івано-Франківську, та мав зустрітися з друзями. Підійшовши до вказаного місця почув кофлікт між двома чоловіками, при цьому один із них лежав на землі, а інший стояв над ним. Коли наблизився, то обвинувачений ОСОБА_18 йому пригрозив розправою, якщо буде втручатись, та наказав покинути цю територію. Потерпілий, лежав на животі при цьому з ноги була сильна кровотеча. Він та його товариш Арсен, який підійшов дещо пізніше, викликали швидку медичну допомогу та потерпілого відправили до медичного закладу.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що впізнав дещо пізніше за рисами обличчя та короткою стрижкою обвинуваченого ОСОБА_18 , як особу, що 01.01.2019 року, близько 3.00 год. наносила удари ногами по тілу потерпілого, на що він зробив зауваження обвинуваченому та пішов за товаришем, однак коли вони повернулись, то обвинуваченого вже не було. В потерпілого було багато поранень. На лівій нозі просочувалась велика пляма від крові, також в крові була вся спина.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що напередодні вбивства потерпілого ОСОБА_21 , зустрічав новий 2019 рік в помешканні обвинуваченого ОСОБА_18 , який є його товаришем. Десь близько опівночі, перетелефонував до свідка ОСОБА_22 , яку вважав своєю дівчиною, та став з`ясовувати з нею відносини, на що в розмову втрутився потерпілий ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_18 та всі разом домовилися про зустріч, під-час якої між потерпілим та обвинуваченим відбувся словесний конфлікт, який переріс в бійку. Він та свідок ОСОБА_22 , в цей час, стояли в стороні та спостерігали, а потім свідок вирішила покинути місце конфлікту та втекла, а він побіг її наздоганяти. Дещо пізніше, йому перетелефонував обвинувачений та повідомив, що знайшов свідка ОСОБА_22 та вони вдвох направляються до нього. Коли вони втрьох зустрілись біля магазину Арсен то в обвинуваченого на руках була кров, а з кишені виднілось руків`я ножа у вигляді звіриної ніжки, яке він впізнав в поліції. Від працівників полоції він дізнався що потерпілий помер.

Крім того, вина ОСОБА_18 у вчиненні злочину доведена іншими письмовими доказами кримінального провадження, а саме:

Відповідно до протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 01.01.2019 року, місцем події є перехресна зона житлових будинків, зокрема двір житлового будинку АДРЕСА_3 де виявлено бурі сліди крові потерпілого ОСОБА_21 , а також обвинувачений ОСОБА_18 , добровільно видав ніж яким наносив тілесні ушкодження потерпілому (а.с.2-13 том 3).

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання, свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , впізнали під №4 ОСОБА_18 як особу, що 01.01.2019 року наносила тілесні ушкодження потерпілому по АДРЕСА_3 (а.с.29-34 том 3).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1 від 01.01.2019 року смерть ОСОБА_21 настала від колото-різаних ран грудної клітки з ушкодженням обох легень, лівої руки та ноги, що ускладнилась масивною внутрішньою та зовнішньою крововтратою про що свідчить: наявність множинних колото-різаних ран, крововиливів у плевральні порожнини, весь одяг в проекції вище описаних пошкоджень, просякнутий бурою вологою речовиною, що нагадує собою кров. Вказані тілесні ушкодження утворилися у швидкій послідовності незадовго до настання смерті, від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо про що свідчать результати медико-криміналістичної експертизи рани та їх морфологічні особливості (форма ран, наявність одного заокругленого, протилежного гострого кінців, рівні неосаднені краї, гладкі стінки, переважання глибини ран над їх довжиною), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному звязку із настанням смерті.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_21 , можна вважати, що йому було спричинено не менше 2-х фізичних контактів в ділянки голови, не менше 1-го в ділянку лівої та правої ноги, тупими твердими предметами; не менше 1-го фізичного контакту в ділянку лівої руки, не менше 4-х в ділянки лівої ноги та не менше 6-ти в ділянках грудної клітки колючо-ріжучим предметом.

Судово-медичні дані, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону, не виявлені. З врахуванням характеру тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_21 останній міг деякий час виконувати якісь самостійні рухи: кричати, пересуватись, оборонятись. Характер розташування колото-різаних ран, розташування пошкоджень на одязі, наявність повздовжніх плям крові свідчать, що в момент слідоутворення потерпілий міг перебувати у вертикальному положенні і був обернений до підозрюваного в основному лівою боковою та задньо-лівою поверхнею в момент отримання тілесних ушкоджень.

Садна в ділянках обличчя та обох ніг утворилися у швидкій послідовності незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів, могли утворитися, як при ударах тупими твердими предметами у вищевказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і з причиною смерті не пов`язані (а.с.64-68 том 3).

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа потерпілого виявлено етиловий спирт в концентрації в крові - 0,42 проміле, в сечі - 0,55 проміле, що свідчить про вживання останнім алкоголю до настання смерті та відповідає незначному алкогольному сп`янінню (Акт №4 судово-токсикологічного дослідження ) (а.с.73 том 3).

Кров із трупа ОСОБА_21 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (Акт судово-медичного дослідження № 5) (а.с.74 том 3).

Згідно висновку експерта № 66 від 06.03.2019 року, кров обвинуваченого ОСОБА_18 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

В плямах та помарках на батнику, джинсових штанах та куртці вилучених у ОСОБА_18 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО та антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином кров на батнику та джинсових штанах може походити від особи групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_21 . Окрім того, кров на батнику(об.№1) та куртці (об.№ 8-10) може походити від особи (осіб) групи В або АВ, що не виключає приналежності крові підозрюваному ОСОБА_18 (а.с.83-85 том 3).

Згідно висновку експерта №24 від 11.02.2019 року кров, що виявлена та вилучена на марлевих тампонах, в ході огляду місця події у дворі будинку по АДРЕСА_3 , не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_21 (а.с.88-90 том 3).

Згідно висновку експерта № 25 від 13.02.2019 року кров в плямах на марлевих тампонах-змивах з рук ОСОБА_21 не виключає можливості належності крові потерпілому ОСОБА_21 (а.с.93, 94 том 3)

Згідно висновку експерта № 11 від 04.02.2019 року при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_21 знайдено кров людини та виявлено антигени В і Н за ізосерологічною системою АВО. Розташування клітин у вигляді пластів може вказувати на їх травматичний характер походження. Таким чином, співставляючи отримані результати з антигенними характеристиками обвинуваченого та потерпілого, антиген В не властивий потерпілому та невиключає можливості походження від обвинуваченого ОСОБА_18 . Походження антигену Н зарахунок крові та домішок клітинних елементів самого ОСОБА_21 не виключається (а.с.98-100 том 3).

Згідно висновку експерта №10 від 04.02.2019 року при судово-цитологічному дослідженні слідів на клинку, ручці та чохлі мисливського ножа, вилученого під-час досудового слідства в обвинуваченого, та оглянутого в судовому засіданні, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження при змішуванні крові обвинуваченого ОСОБА_18 та потерпілого ОСОБА_21 за умови травми тіла, що супроводжувалась зовнішньою кровотечею (а.с.105-107 том 3)

Згідно висновку експерта №26 від 11.02.2019 року на марлевих тампонах із змивами правої та лівої руки обвинуваченого ОСОБА_18 знайдено кров людини, що не виключає приналежності обвинуваченому ОСОБА_18 , щодо наявності ізогемаглютиніну анти-В на змиві правої руки обвинуваченого то імовірний домішок крові і від потерпілого ОСОБА_21 (а.с.110, 111 том 3);

Згідно висновку експерта № 65 від 06.03.2019 року кров в плямах та помарках на футболці, трусах, джинсових штанах та куртці вилучених в потерпілого ОСОБА_21 не виключає можливості приналежності потерпілому (а.с.119-121 том 3);

Згідно висновку експерта № 15 від 28.01.2019 року та фототаблиці до нього, на шматку шкіри з правої бокової поверхні грудної клітки з раною №7 від трупа ОСОБА_21 виявлена одна колоторізана рана, що заподіяна плоским колючо-ріжучим предметом, що має обушок і лезо, яким міг бути клинок ножа. Заліза на краях рани не виявлено (а.с.69-72 том 3).

Згідно висновку експерта СЕ-19/109/10-№91ХЗ/19 від 27.03.2019 року, ніж вилучений в обвинуваченого ОСОБА_18 не є холодною зброєю, виготовлений саморобним способом із застосуванням універсального слюсарного інструменту та саморобного ливарного обладнання, є різновидом господарсько-побутових ножів туристичного типу (а.с. 141-143 том 3).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №47 від 04.03.2019 року, обвинувачений психічними розладами не страждав та не страждає на період часу що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння РПП внаслідок вживання алкоголю стан гострої інтоксикації, неускладненої, що згідно МКХ-10F 10.00 (а.с.146-149 том 3), що підтверджена також довідкою Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 01.01.19 р. (а.с.50 том 3). Перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Колегія суддів, беручи до уваги розумність строків розгляду даного кримінального провадження виходила з наступного. Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження, відповідно до ч.3 ст.28 КПК є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також складності даного кримінального провадження з урахуванням кількості учасників провадження, правової кваліфікації кримінального правопорушення, характеру обставин, що підлягали доказуванню, меж доказування, також беручи до уваги обсяг та специфіку процесуальних дій, які були необхідними для всебічного та повного дослідження обставин даного кримінального правопорушення, процесуальний час, який був необхідний захисникам для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження для належного захисту, у зв`язку з їх неодноразовою заміною під час судового розгляду справи, оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження та беручи до уваги не завжди належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків, зокрема, щодо явки в судові засідання представника потерпілих, а також оцінюючи спосіб здійснення ним своїх повноважень, коли останній тривалий період часу не прибував в судові засідання та жодних клопотаннь на адресу суду не подавав, при цьому про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки наявні в матеріалах кримінального провадження, беручи до уваги Постанову Вищого Спеціалізованого Суду України № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», розумним, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

Твердження представника потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про те, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення передбачений п.4 ч.2 ст.115 КК України, та заперечення, щодо наявності в його діях ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в процесі дослідження всіх поданих суду доказів в їх сукупності не знайшло свого підтвердження.

Окрім того, як зазначено в ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_18 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчиненому повторно; умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - вбивстві потерпілого ОСОБА_21 доведена повністю, а його дії за ч.2 ст. 186 та ч.1 ст.115 КК України кваліфіковано вірно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, особу винного, його молодий вік, те, що раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на прикінці судового слідства розкаявся у вчиненому та визнав свою вину, думку прокурора та захисника, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.48 том 3), на Д обліках в нарколога та психіатра з приводу захворювань за місцем проживання не перебуває (а.с. 52, 53 том 3).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі наведені вище обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, думку захисника, представника потерпілих, позицію прокурора в судовому засіданні, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_18 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Достатніх підстав для зміни, скасування чи обрання іншого запобіжного заходу ОСОБА_18 судом не встановлено, а отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-375 КПК України, ст. 3 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.115 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_18 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_18 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_18 у обчислювати з часу затримання з 01 січня 2019 року.

Речові докази:

- DVD-диск із записом відео нагляду за 13.12.2018 року із приміщення пабу Пінта Паб, що по вул. Незалежності, 10А в м.Івано-Франківську, який постановою слідчого від 02.01.2019 року визнано речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- одяг обвинуваченого ОСОБА_18 , а саме: кросівки чоного кольору, джинси синього кольору, куртку чорного кольору, батнік чорного кольору; мобільний телефон марки Samsung, які постановою слідчого від 27.03.2019 року визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру зберігання СУ ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_18 ;

- мобільний телефон марки Apple, який постановою слідчого від 27.03.2019 року визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру зберігання СУ ГУНП в Івано-Франківській області повернути спадкоємцям потерпілого ОСОБА_21 ;

- шість змивів речовини бурого кольору, змиви та зрізи нігтьових пластин з обох рук потерпілого ОСОБА_21 , ніж у чохлі із слідами речовини бурого кольору, змиви з обох рук та взірець крові ОСОБА_18 , одяг потерпілого ОСОБА_21 - куртку, штани, футболку, кросівки, труси, ремінь та шкарпетки, які постановою слідчого від 27.03.2019 року визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру зберігання СУ ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_18 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуюча суддя Іннеса БОЛЮК

Судді

ОСОБА_30