Справа № 405/2623/22
провадження № 1-кс/405/1271/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000060 від 17.10.2019, про скасування арешту майна,
встановив:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 у справі 487/503/20 (провадження 1-кс/405/1495/20) на дорогу, яка перебуває у службовій діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо охорони території, а саме: дорога загальною протяжністю 8 050 м. (згідно актів виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 станом на 31.12.2019), яка виконана із бетонного покриття (бетонних плит), що знаходиться на території охоронного перименту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
В обгрунтування клопотання вказав, що станом на день подання даного клопотання судовим експертом здійснено огляд дороги та проведено експертизу, а тому потреба в подальшому застосуванні арешту відпала. Крім того, існування арешту унеможливлює використання вказаної дороги за призначенням.
Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, не заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту. Вказав, що експертиза у даному крмінальному провадженні завершена.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося, а тому з урахуванням зазначених обставин слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання про скасування арешту майна за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Південного регіону знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 накладено арешт на дорогу, яка перебуває у службовій діяльності військової частини НОМЕР_3 щодо охорони території, а саме: дорога загальною протяжністю 8 050 м. (згідно актів виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 станом на 31.12.2019), яка виконана із бетонного покриття (бетонних плит),що знаходиться на території охоронного перименту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
З наданої заяви прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Південного регіону ОСОБА_4 вбачається, що у даному кримінальному провадження завершена експертиза.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В пункті 12 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 наголошено «….слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які були присутні при розгляді питання про арешт майна, або із клопотанням про скасування арешту майна мають право звернутися ці ж учасники кримінального провадження, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна.»
Отже, на підставі ч.1 ст.174 КПК України командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 має право на звернення з клопотання про скасування арешту майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується, що у даному кримінальному провадження завершена експертиза, а тому потреба у продовженні застосування арешту майна відпала.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для збереження арешту майна заявника, що тягне за собою необхідність скасування арешту.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження арешту майна може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є неприпустимим.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 року арешт на дорогу, яка перебуває у службовій діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо охорони території, а саме: дорога загальною протяжністю 8 050 м. (згідно актів виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 станом на 31.12.2019), яка виконана із бетонного покриття (бетонних плит), що знаходиться на території охоронного перименту військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_6