Справа № 375/402/22
Провадження № 1-кп/375/67/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000082 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2022 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирюки Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, вдівця, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, приватного підприємця, раніше не судимого, не депутата, РНОКПП НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2022 близько 10
години 30 хвилин ОСОБА_5 вийшов з власного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 та пішов в напрямку лісу з метою нарубати гілля для виготовлення мітл у власне користування.
Проходячи по власній присадибній земельній ділянці ОСОБА_5
помітив зрізані дерева осокору, що росли поблизу межі його земельної ділянки. Запідозривши, що порізку дерев осокору вчинив його сусід ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пішов до місця проживання останнього, за адресою АДРЕСА_3 .
Під час зустрічі ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 пройти до пнів дерев осокору з метою розібратися в причині порізки вказаних дерев на що останній погодився. Ідучи до місця знаходження пнів між ними на грунт і вказаних обставин виникла словесна сварка.
Прибувши до місця знаходження пнів зрізаних дерев осокору між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжилась сварка і в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання умисно наніс два удари кулаком правої руки в праве верхню частину обличчя та один удар кулаком правої руки в перенісся ОСОБА_4 , завдавши таким чином останньому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у виді садна та синців на обличчі, а також струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Процесуальні рішення у справі
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000082 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, надійшов до Рокитнянського районного суду Київської області 08 червня 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2022 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0000082, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2022 року, щодо ОСОБА_5 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України призначено на 05 вересня 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 вересня 2022 року підготовче провадження у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду в загальному порядку на 15 годину 30 хвилин 14 вересня 2022 року.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Після оголошення прокурором обвинувального акту ОСОБА_5 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винним і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності його позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд також обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

обвинувачений також підтримав позицію прокурора про скорочений порядок дослідження доказів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, визнав повністю і надав пояснення, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому він щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_4 , надаючи покази в судовому засіданні такж підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 2 статті 125 КК України, оскільки він 14 березня 2022 року заподіяв ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останнього більше 6 днів.

Позиції учасників провадження щодо призначення покарання
Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд суворо його не карати та не заперечував проти призначення покарання запропонованого прокурором. У вчиненому розкаюється та зробив для себе відповідні висновки.

Потерпілий ОСОБА_4 погодився з позицією прокурора щодо призначення міри покарання обвинуваченому.

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаяння у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, приватний підприємець, раніше не судимий та має позитивну характеристику за місцем проживання.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на психіатричному обліку та на обліку у лікаря нарколога не перебуває, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 125 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, дана міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
В ході досудового розслідування ОСОБА_5 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 66-67, ч.2 ст. 125 КК України, ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирюки Рокитнянського району Київської області, громадянина України, українця, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні: амбулаторну картку №21/0010 та три рентген знімки на ім`я ОСОБА_4 - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок проголошено 14 вересня 2022 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА