ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2022 Справа №607/4060/21

Номер провадження 1-кп/607/266/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000472 від 16 листопада 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працює водієм у ТОВ «Паралакс Лімітед», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 15 листопада 2020 року о 20 год. 36 хв. керуючи технічно справним автомобілем «SKODA-FABIA» р.н. НОМЕР_1 , з одним пасажиром, рухався автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», в межах вул. 15 квітня, м. Тернопіль, Тернопільської області, у напрямку від вул. Київської до м. Кременець, Тернопільської області.

Рухаючись правою смугою руху транспортного потоку вказаного напрямку, із швидкістю 148 км/год., тобто швидкістю яка значно перевищувала дозволену на даній ділянці автодороги в межах населеного пункту - м. Тернопіль, Тернопільської області, водій ОСОБА_10 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної та дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його рухатися у населеному пункті (м. Тернопіль), із безпечною та дозволеною швидкістю руху, не більше 50 км/год., і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_10 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та рухаючись на 317 км + 750 м, вказаної автодороги, навпроти розташування території АЗС «УкрНафта», маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину дороги у напрямку зліва-направо по ходу руху автомобіля «SKODA-FABIA», тобто від території АЗС «УкрНафта», до правого узбіччя автодороги де розташовувався його автопоїзд у складі сідлового тягача «DAF-FT CF 85.460» р.н. НОМЕР_2 та напівпричепа «BODEX-KIS ЗВ» р.н. НОМЕР_3 , поза межами пішохідного переходу, відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху», і виконання його вимог), 12.3 ПДР України виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту, який перетинає транспортний потік керованого транспортного засобу, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода, за умови руху із дозволеною швидкістю автомобіля «SKODA-FABIA» в межах населеного пункту, в результаті чого під час руху допустив наїзд передньою частиною керованого автомобіля «SKODA-FABIA» на пішохода ОСОБА_11 , який саме перетинав праву смугу руху транспортного потоку вул. 15 квітня, м. Тернопіль, у напрямку м. Кременець.

У результаті наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: масивної травми тіла із численними переломами кісток скелету, ушкодженнями м`яких тканин та внутрішніх органів, що призвело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі, розвитку масивної крововтрати та порушення функцій внутрішніх органів, від яких настала його смерть на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_12 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху, і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерть потерпілого ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та суду показав, що він 15 листопада 2020 року, близько 22.30 год., із колегою їхали в село з м.Тернополя по вул. Київська в напрямку м. Кременця. Товариш ОСОБА_13 сидів на пасажирському сидінні, а він перебував за кермом автомобіля. Під час руху, він не побачив пішохода, який перебігав дорогу з ліва на право, відносно напрямку його руху, від заправки до своєї машини. Після цього, приблизно за 20 метрів, він зупинився, викликав швидку та поліцію, підійшов до пішохода, однак він був мертвий. Щиро розкаюється у вчиненому, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм у м. Києві і це його єдине джерело доходу. Крім цього, його батьки розлучені, мати перебуває за кордоном, а він утримує троє неповнолітніх братів та сестер.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доводиться показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновками експертів.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 15 листопада 2020 року, вона дізналася 16 листопада 2020 року від свого брата. Про обставини дорожньо-транспортної пригоди їй нічого не відомо. Спричинена їй шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання обвинуваченого, покладається на думку суду, проти звільнення його на підставі ст. 75 КК України не заперечує.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що про обставини дорожньо-транспортної пригоди йому нічого не відомо, проте в результаті неї загинув його батько. Завдана шкода йому відшкодована в повному обсязі, щодо міри покарання обвинуваченого покладається на думку суду.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000472 від 16 листопада 2020 року, згідно якого 15 листопада 2020 року близько 20.50 год. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Skoda моделі Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», а саме 317 км + 750 м в межах м. Тернопіль вул. 15 Квітня у напрямку м. Кременець, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_11 загинув на місці ДТП.

Витягом з ІПНП рапортом старшого інспектора чергового Тернопільського РВП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 від 16 листопада 2020 року з якого вбачається, що 15 листопада 2020 року о 20.52 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від Косяка про те, що в с. Байківці по вул. 15 Квітня біля АЗС «Укрнафта», автомобіль Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на чоловіка (мертвий) поза межами пішохідного переходу. Виїздом на місце події було встановлено, що на ділянці автодороги Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 317 км + 450 м в с. Байківці по вул. 15 Квітня, навпроти АЗС «Укрнафта» водій ОСОБА_15 , керуючи автомобілем «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Кременець допустив наїзд на пішохода Фатахова, який був водієм грузового транспортного засобу «DAF CF» д.н.з. НОМЕР_4 , та проходив проїжджу частину дороги з ліва на право відносно руху транспортного засобу.

Протоколом огляду місця події, схемою та фототаблицею до нього від 15 листопада 2020 року, згідно якого було оглянуто ділянку автодороги «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», а саме 317 км + 750 м, що в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня навпроти АЗС «Укрнафта», що за адресою с. Байківці Тернопільського району. В ході огляду місця події виявлено наступну слідову інформацію: 1. осип лако-фарбового покриття (ЛФБ); 2. слід розливу рідини; 3. чоловічий картуз; 4. слід біологічного походження; 5. осип уламків транспортного засобу; 6. розлив паливо мастильних матеріалів; 7. слід відкидання (волочіння) тіла людини; 8. правий резинової тапочок чорного кольору; 9. труп ОСОБА_11 ; 10. слід відкидання тіла людини; 11. фрагмент правої ноги людини, ймовірно трупа людини ОСОБА_11 ; 12. автомобіль Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_5 .

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 листопада 2020 року, згідно якого о 21.35 год. 15 листопада 2020 року ОСОБА_3 в стані сп`яніння не перебував, ознак сп`яніння не виявлено.

Результатом лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 16 листопада 2020 року (забір крові проводився у ОСОБА_3 15 листопада 2020 року о 22 год. 30 хв.), згідно якого у досліджених взірцях етилового спирту не знайдено.

Довідкою КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 16 листопада 2020 року, відповідно до якої на час забору сечі 15 листопада 2020 року о 22.10 год. у ОСОБА_3 не виявлено: амфетаміну, морфіну, металфетаміну, бенздіазепінів, барбітуратів, метадону, маріхуани.

Протоколом проведення слідчого експерименту, схемою та фототаблицею до нього від 19 листопада 2020 року, проведеного із свідком ОСОБА_13 , за участю ОСОБА_16 , під час якого свідок відтворив події, які відбувалися в момент ДТП на ділянці дороги М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», а саме 317 км + 750 м, що по вул. 15 квітня м. Тернополя біля АЗС «Укрнафта», де відбулася ДТП.

Протоколом огляду від 30 листопада 2020 року відеозапису з камер відеоспостереження вмонтованих на електричних бетонних опорах, що знаходяться на узбіччі проїзної частини автодороги М-19 сполучення «Доманово Ковель Чернівці Тереблече», та біля арешт майданчика ГУНП в Тернопільській області, що за адресою с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області та, які направлені на проїзну частину дороги. На відеозаписі camera002__600.mp4 охоплюється ділянка автодороги М-19 сполученням «Доманово Ковель Чернівці Тереблече», що по вул. 15 Квітня м. Тернополя біля території арешт майданчику, у напрямку до м. Кременець.

Висновком судово-медичної експертизи №878 від 15 грудня 2020 року, відповідно до якого зазначений комплекс травматичних змін, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя п. 2.1.1. а) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Морфологічні властивості ушкоджень, а також дані мікроскопічного дослідження вказують, що описані вище травматичні зміни утворилися незадовго до настання смерті ОСОБА_11 . Вид цих ушкоджень та морфологічні властивості ран в сукупності вказують, що всі вище вказані ушкодження спричинені значною за силою дією тупих предметів. Масивність, множинність та різноманітний характер тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла, наявність ознак загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючий апарат деяких внутрішніх органів, особливості пошкоджень одягу, в сукупності дають підстави вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма. Локалізація більш масивних травматичних змін відповідно правій половині тіла; особливості та локалізація переломів правих стегнової і малогомілкової кісток; характер ушкоджень правої половини грудної клітки загалом вказують, що на потерпілого, коли він знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні та був обернений до автомобіля правою половиною тіла, було здійснено наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу з наступним відкиданням тіла на підлягаючу поверхню та короткочасним ковзанням по ній. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок масивної травми тіла з численними переломами кісток скелета, ушкодженнями м`яких тканин та внутрішніх органів, що призвело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі, розвитку масивної крововтрати та порушення функцій внутрішніх органів. Між спричиненими потерпілому тілесними ушкодженнями і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Висновком судово-медичної експертизи №1440 від 20 листопада 2020 року, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_11 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Висновком судово-медичної експертизи №505, відповідно до якого кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Висновком судово-медичної експертизи №1127 від 01 грудня 2020 року, проведеної шматочків внутрішніх органів, вилучених під час розтину трупа ОСОБА_11 , згідно якого слідує: свіжі крововиливи без видимих клітинних реакцій в м`які тканини голови, забруднених пило-грунтовою сумішшю, м`які тканини правої половини грудей та м`які тканини правої нижньої кінцівки; деструкція печінки, правої нирки, легень з крововиливами в ці органи, дрібні крововиливи в речовину головного мозку, вільні еритроцити на поверхні мозку; хронічний персистуючий гепатит; окремі морфологічні прояви шокової реакції в печінці, нирках.
Висновком судової автотехнічної експертизи від 24 листопада 2020 року №4/6-755/20, згідно якого на момент експертного дослідження несправносте (невідповідностей) системи рульового керування, робочої гальмової системи, стану коліс та шин, фар головного світла наданого на дослідження транспортного засобу «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_1 не виявлено.

Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 01 грудня 2020 року №4/6-754/20, відповідно до якого наїзд на пішохода в первинний момент відбувся передньою частиною автомобіля «Skoda Fabia» на відстані наближено 0-38 см вліво і 0-47 см вправо від повздовжньої осі автомобіля, зокрема: переднім номерним знаком і рамкою його кріплення, декоративною накладкою переднього бампера, декоративною решіткою радіатора та передньою кромкою капоту моторного відсіку. Окрім цього автомобіль контактував із пішоходом: капотом моторного відсіку, переднім вітровим склом, передньою кромкою даху та дахом. Наїзд автомобіля «Skoda Fabia» на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» - найімовірніше на правій смузі руху транспортного потоку до м. Кременець.

Висновком судової фототехнічної експертизи від 26 січня 2021 року №СЕ-19/120-20/11416-ФТ, з якого встановлено, що у відеозаписі «XVR_ch5_main_0000 _1424.asf», який знаходиться на оптичному диску Verbatim DVD+R 4.7 GB 16x 120min із наявним на ньому навколо центрального отвору номером: «PAP631XH270034622B» в період часу (часова мітка на відео зображенні): з 22:07:32 по 22:07:33 зображений транспортний засіб «Skoda Fabia» від моменту перетину точки № 1 (права сторона в`їзду на арешт майданчику) до моменту перетину точки № 2 (перша з ліва від воріт на арешт майданчик бетонна електрична опора), рухався зі швидкістю в діапазоні: 138…158 км/год, з найбільш ймовірною швидкістю: 148 км/год.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 23 лютого 2021 року № СЕ-19/120-21/1932-ІТ, з якого встановлено, що при заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля SKODA FABIA повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля Skodа Fabia, з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості пішохода, який наближається до смуги руху його транспортного засобу, із зустрічної смуги руху), як при швидкості руху транспортного засобу 148 км/год так і при умові його руху з швидкістю по умові видимості у напрямку руху 105...109 км/год, не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду, однак мав таку можливість, якщо б транспортний засіб рухався із дозволеною швидкістю 50 км/год. При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо б водій автомобіля SKODA FABIA у межах населеного пункту рухався з дозволеною швидкістю та з моменту виникнення небезпеки для руху своєчасно розпочав зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, то у цьому випадку його дії можна було б вважати такими, які б відповідали вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України та такі його дії, з технічної точки зору, не повинні були б призвести до скоєння наїзду транспортного засобу на пішохода. При заданому слідством комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля SKODA FABIA діяти відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам вказаним пункту Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації невідповідність дій водія автомобіля SKODA FABIA вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної ситуації. Враховуючи заданий слідством механізм дорожньо-транспортної пригоди та при встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля Skodа Fabia вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди - наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля Skodа Fabia вказаним вимогам Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно, за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, думку потерпілих, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання не застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує, що він працює водієм. Вказана робота є основним джерелом його доходу та безпосередньо пов`язана із наявністю права керувати транспортним засобом. Батьки обвинуваченого ОСОБА_3 розлучені, мати знаходиться за межами України. Разом з ним проживають троє його неповнолітніх братів та сестер, яких він забезпечує. Застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання призведе до втрати основного джерела його доходу та негативно вплине на забезпечення йому життєдіяльності. Окрім цього, в матеріалах справи відсутні відомості щодо інших притягнень обвинуваченого до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що дає суду підстави зробити висновок про загалом законослухняну поведінку обвинуваченого та можливість досягнення мети виправлення його та попередження вчинення ним нових злочинів без застосування додаткового покарання.

Також, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений є особою молодого віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що проявлялося із моменту вчинення такого і до закінчення судового розгляду у кримінальному провадженні, вів законослухняний спосіб життя. Зазначене, із врахуванням його характеризуючих даних, на думку суду, вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль марки «Scoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , належить ОСОБА_17 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року, який частково скасований, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

- автомобіль марки «Scoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , належить ОСОБА_17 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 та йому повернутий - залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироком законної сили;

- взуття та картуз, в яких був одітий потерпілий ОСОБА_11 на момент ДТП, упаковані в сейф-пакет з № 00125526 знищити, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи від 24 листопада 2020 року №4/6-755/20 в розмірі 1307,60 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи від 01 грудня 2020 року №4/6-754/20 в розмірі 1797,95 грн.; судової фототехнічної експертизи від 26 січня 2021 року №СЕ-19/120-20/11416-ФТ в розмірі 1961,40 грн. та судової автотехнічної експертизи від 23 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1932-ІТ в розмірі 1634,50 грн. на загальну суму 6701 грн. 45 коп. (шість тисяч сімсот одна гривня сорок п`ять копійок).

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Scoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , належить ОСОБА_17 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 який вилучений, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року, який частково скасований, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1