ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 травня 2022 р. в кримінальному провадженні №0000101, постановлену в порядку ст.193 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , працюючого старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 12.07.2022 року.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що в матеріалах, доданих до клопотання про обрання міри запобіжного заходу, немає жодного доказу, який би свідчив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а посилання слідчого судді в ухвалі на ризики, є безпідставним. Вважає, що підозра ОСОБА_7 .

ЄУНСС 727/3539/22 провадження №11сс/822/148/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
оголошена необґрунтовано, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б підтверджували вміст алкоголю в крові ОСОБА_7 та його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Також у підозрі зазначено скоєння дорожньо-транспортної пригоди у 2021 році, що суперечить матеріалам провадження.

Вказував, що слідчим суддею не було взято до уваги, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій та має дві нагороди і грамоту. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні необережного злочину, частково визнав свою вину, щиро жалкує з приводу настання смерті ОСОБА_10 , має на утриманні одну неповнолітню дитину, міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику по місцю проживання.

Зазначав, що ОСОБА_7 на даний час знаходиться на лікуванні в травматологічному відділенні ЛШМД та орієнтовний термін лікування біля 3-х місяців. А тому вважає, що враховуючи діагноз ОСОБА_7 , який не має змоги самостійно пересуватись, ризики, зазначені слідчим, спростовуються в повному обсязі. Стверджує, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави забезпечить його належну поведінку на волі та є саме тим запобіжним заходом, який забезпечить виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, що викладені в скарзі, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.05.2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри підтверджується даними, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення та вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри, а тому твердження апелянта щодо необґрунтованості підозри є безпідставним.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, працює старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, є учасником бойових дій, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що пов`язане з грубим порушенням Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в результаті якого настала смерть людини, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.
Також, зважаючи на практику Європейського суду, тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи положення ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа причетна до вчинення злочину, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, який є працівником правоохоронного органу, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обґрунтованість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, а також наслідки, які настали смерть потерпілого ОСОБА_10 , слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Що стосується доводів апелянта про відсутність даних щодо перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен суд вирішувати під час розгляду справи по суті, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи правильність кваліфікації дій підозрюваного.
Слідчий суддя також обґрунтовано застосував правила ст.183 ч.4 КПК України та не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, в результаті якого загинула людина.
Що стосується тверджень апелянта про неправильно вказаний рік вчинення ДТП у підозрі, то це є очевидною опискою, яка в подальшому буде виправлена слідчим і не свідчить про відсутність події вчиненого кримінального правопорушення.
Не заслуговують також на увагу доводи захисника, що ОСОБА_7 частково визнав свою вину, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що останній відмовлявся від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, а також в присутності понятих відмовився здавати біологічні зразки для проведення експертиз. Така поведінка підозрюваного свідчить про те, що останній уже перешкоджає встановленню істини в кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 такий запобіжний захід.
А тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 травня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя