Провадження № 1-кп/522/1584/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003879 від 15.09.2017, стосовно,-

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він з метою незаконного посіву та вирощування конопель, в 2016 році, через невстановлений Інтернет сайт придбав насіння рослин роду коноплі.

Після чого, умисно, діючи з цією метою, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання, по АДРЕСА_1 , обладнав балкон вказаної квартири, для вирощування конопель.

Приблизно в один із днів весни 2017 року, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на незаконний посів насіння конопель, з метою їх подальшого вирощування, знаходячись за місцем мешкання, на обладнаному балконі для вирощування рослин конопель, незаконно посіяв (вніс) у 15 спеціально обладнаних полімерних відер із ґрунтом по 1 насінню коноплі, що проросли та які до 14.09.2017 ОСОБА_3 незаконно вирощував, тобто здійснював культивування, знищення бур`янів, підживлення добривами, поливанням.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , приблизно в один із днів літа 2017 року, знаходячись за місцем мешкання, на обладнаному балконі для вирощування рослин конопель, незаконно посіяв (вніс) у 27 спеціально обладнаних полімерних ємностей із ґрунтом по 1 насінню коноплі, що проросли та які до 14.09.2017 ОСОБА_3 незаконно вирощував, тобто здійснював культивування, знищення бур`янів, підживлення добривами, поливанням.

14.09.2017 працівниками Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, на підставі рішення слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 проведено санкціонований обшук, в процесі якого на балконі вказаної квартири виявлено та вилучено п`ятнадцять рослин висотою біля 1,5 м. ростучих в окремих відрах та двадцять сім рослин висотою біля 10 см. ростучих в окремих ємкостях, а всього сорок дві рослини, які є рослинами роду коноплі, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Крім того, 14.09.2017 у проміжок часу з 06:40 по 13:40, під час проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в одному із приміщень вказаного в холодильнику, виявлено та вилучено з дев`яти скляних банок розфасовану подрібнену речовину рослинного походження, зі специфічним запахом канабісу, загальною масою 242,12 гр., яка відповідно до висновку експерта № 2264-Х від 27.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 214, 66 грам, яку ОСОБА_3 незаконно виготовив та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.

В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309. 1 ст. 310 КК України:

-за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту;

-за ч. 1 ст. 310 КК України,- незаконний посів та вирощування конопель у кількості сорока двох рослин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав провину у вчинених злочинах, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України та заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Провадження у справі просив закрити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження залишив на розсуд суду.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, які передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - підлягає задоволенню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення в період весни літа 2017 року, обшук за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_3 працівниками поліції здійснено 14.09. 2017. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України являються кримінальними проступками.

Ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 КК України незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин караються штрафом від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», роз`яснено, що відповідно до ст. 11 1 КПК України, таке звільнення є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе за умови перебігу зазначеного строку, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства та суду, тобто перебіг розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа щодо нього закриттю.

Крім того, згідно статті 248 КПК України, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7 1, 7 2, 8, 9, 10 та 11 1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України за № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 18 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

Ч. 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином суд прийшов до висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17 Провадження № 13-47кс20).

Відповідно до висновку ВСУ суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС зробив висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Так, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільні позови,- відсутні.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 11 1 КПК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, - закрити.

Судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у сумі 2721 гривень 40 копійок,- підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 ,- не застосовувався.

Речові докази у справі,- 242,12 грам особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, 42 рослини роду коноплі, електронні терези з відміткою від 0,01 гр. до 500 гр., 155 полімерних пакетів з багаторазовим вакуумними застібками,- знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1

16.05.2022