Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3714/22
У Х В А Л А
29.08.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_5 , як законного володільця майна, про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0000310,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді як законний володілець майна вантажного автомобіля та дерева породи «Бук», на які ухвалою слідчого судді у рамках кримінального провадження №0000310 накладено арешт з метою збереження речових доказів із клопотанням про передачу майна на відповідальне зберігання.

Клопотання мотивовано тим, що у рамках кримінального провадження №0000310 за ознаками ч.1 ст.246 КК України вантажний автомобіль та дерева породи «Бук» об`ємом 5 куб.м. вилучено, а ухвалою судді на такі накладено арешт з метою збереження речових доказів. На розгляд клопотання про накладення арешту заявника викликано не було. Заявник стверджує, що є законним володільцем вилучених вантажного автомобіля та дерев породи Бук, а потреба у накладенні арешту відпала. Станом на 23.08.2022 підозру у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні нікому не висунута.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, як необґрунтованого.

Заявник та його представник підтримали клопотання та просили задовольнити таке на підставі наведених у ньому доводів та поданих доказів.

Заслухавши учасників справи, вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані письмові докази, слідчий суддя вирішив наступне.

Ухвалою слідчого судді від 28.07.2022 у кримінальному провадженні №0000310 від 27.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, вирішено накласти арешт на речові докази вантажний автомобіль марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.11.2011 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та дерева породи «Бук» об`ємом 5 м3, які 26 липня 2022 року вилучено в ході проведення огляду місця події в с. В.Комяти по вул. Волошина, Берегівського району та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57, з метою збереження речових доказів.

За змістом ухвали, орган досудового розслідування здобув дані про те, що 26.07.2022 року в с. В. Комяти, по вул. Волошина, Берегівського району ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , на автомобілі марки ЗИЛ, н.з. НОМЕР_1 перевозив деревину породи "Бук" в кількості 5 куб.метрів, без відповідних документів.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 27.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

26 липня 2022 року, старшим слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_7 , в присутності понятих було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , разом із деревами породи «Бук» в кількості 5 м3.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_7 від 27.07.2022 року вантажний автомобіль марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , разом із деревами породи «Бук» в кількості 5 м3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000310 від 27.07.2022 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.11.2011 року, вантажний автомобіль марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує на думку суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України. Конституцією України, ст. 1 Протокола N 1 до Европейської Конвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі (Kawka v. Poland, рішення суду від 9 січня 2001 р. п. 49, зазначивши, що: "важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні...." \

В даному випадку орган досудового розслідування проводить досудове слідство за фактом перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Звертаючись до суду із даним клопотанням, заявник зазначає, що є законним володільцем вантажного автомобіля та вилучених дерев, що підтверджено наданими ним письмовими доказами заява ОСОБА_8 , специфікація приймання деревини від заготівлі від 26.07.2022 №ЗК-3, товарно-транспортна накладна від 26.07.2022.

Також зазначає, що станом на час звернення володілець автомобіля не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню чи іншим учасником кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки арешт накладено з метою збереження речових доказів, тому є підстави для передання вантажного автомобіля та вилучених дерев на зберігання заявнику, як законному володільцю, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець автомобіля не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вилучене майно на відповідальне зберігання заявнику, як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та іншим чином розпоряджатися речовими доказами.

Керуючись ст.ст.173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Передати на відповідальне зберігання вантажний автомобіль марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.11.2011 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та дерева породи «Бук» об`ємом 5 м3 законному володільцю ОСОБА_5 , з визначенням місця зберігання автомобіля та дерев за адресою його проживання АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам розпоряджатися арештованим майном - вантажним автомобілем марки «ЗИЛ - ММЗ», н.з. НОМЕР_1 , та деревами породи «Бук» об`ємом 5 м3, зокрема відчужувати, перетворювати, переобладнувати, вносити зміни до конструкції та комплектації автомобіля; а також заборонити переміщувати автомобіль за межі Закарпатської області, Україна.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.2, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1