УХВАЛА

21 червня 2022 року

м. Київ
справа № 152/285/21
провадження № 51-1683 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 червня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 4 березня 2022 року щодо нього.
Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 червня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим і призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців без конфіскації майна.
Цим же вироком ОСОБА_5 визнано винуватим і призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Вінницькийапеляційний суд ухвалою від 4 березня 2022 року в задоволенні апеляційних скарг захисників ОСОБА_6 - в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 - в інтересах ОСОБА_5 відмовив, задовольнив апеляційну скаргу прокурора, змінив вищевказаний вирок місцевого суду відповідно до ч. 5 ст 72 КК: зарахував у строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 26 лютого 2021 року до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_5 - з 08 січня 2021 року до вступу вироку в законну силу. Виключено з вироку вказівку про те, що строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з 26 лютого 2021 року, ОСОБА_5 з 08 січня 2021 року.
У решті вирок залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і вирок суду першої інстанції в частині засудження за ч. 2 ст. 289 КК та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК, змінити судові рішення у частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК та пом`якшити покарання до 3 років позбавлення волі, застосувати положення ст. 75 КК, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Мотиви Суду
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування судами попередніх інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, не навів правового обґрунтування незаконності рішень цих судів відповідно до ст. 413 КПК, не вказав, які положення КК порушили місцевий і апеляційний суди, у чому вони полягають, як вплинули чи могли вплинути на законність, обґрунтованість та справедливість оскаржуваних вироку й ухвали, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування цих судових рішень касаційним судом.
Засуджений,посилаючись на ч. 3 ст. 404 КПК, не зазначає, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які апеляційний суд безпідставно

не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції, не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. Також засуджений не вказав, яких конкретно доводів, наведених апеляційній скарзі сторони захисту, усупереч ст. 419 цього Кодексу, апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також у касаційній скарзі не наведено конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду, на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Натомість засуджений наголошує на однобічності судового розгляду та на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду касаційним судом. Касаційна скарга засудженого є фактично апеляційною скаргою сторони захисту, яка не має посилань на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений у касаційній скарзі не виклав вимог до суду касаційної інстанції, які би узгоджувалися з повноваженнями касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги (ст. 438 КПК), відповідно до яких цей суд має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки подана засудженим скарга не відповідає вимогам

ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 червня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 4 березня 2022 року та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3