Справа № 337/1807/22
Провадження № 1-кп/337/152/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.08.2021 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України,

в с т а н о в и в : 03.06. 2022 року, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись на території ринку «Бахчисарай», розташованого по вул. Маршала Судця, 2 у м. Запоріжжі, відкрито викрав з металевого прилавку майно ОСОБА_5 , а саме :барсетку чоловічу, в якій знаходилися: паспорт гр.. України, посвідчення водія, пенсійне посвідчення, мисливське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ключі від автомобіля та технічний паспорт на автомобіль «Skoda Octavia A5» державний знак НОМЕР_1 , банківські картки банку «Пумб» та «Індустріал», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а також грошові кошти в розмірі 50 грн. та мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4x» , вартістю 1625 грн. з картою пам`яті на 32 Гб, сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «ВФ Україна», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, після чого, не реагуючи на вимоги потерпілого ОСОБА_5 повернути майно, утримуючи викрадене, зник з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1675 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково. Суду пояснив, що він 03.06.2022 року, приблизно о 17 годині перебував на ринку «Бахчисарай» у м.Запоріжжі, де побачив двох чоловік, які стояли та розмовляли біля металевого прилавку. На прилавку стояла чоловіча сумка сірого кольору, яку він вирішив викрасти. Він підійшов позаду чоловіків, схватив сумку та почав тікати. В цей час він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тікав та, можливо не чув, як йому кричали та не бачив, щоб за ним хтось гнався. Речі, які були викрадені: паспорт, посвідчення водія, банківські картки, ключі від авто з брелком, мобільний телефон та інше, він сховав в автомобільній шині, на дитячому майданчику, біля житлового будинку, а сам пішов додому. Також були грошові кошти, він пам`ятає за 9 грн. Можливо були ще, але він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, міг їх не побачити. Коли він викрадав речі, на ринку були люди, які могли бачити його дії. Згодом усе викрадене він видав працівникам поліції та все повернуто потерпілому. У скоєному розкаюється.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується доказами, добутими в ході судового розгляду справи:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні, який пояснив, що у червні 2022 року він перебував на ринку «Бахчисарай» у м.Запоріжжі, де зустрів знайомого. Вони стояли і розмовляли, поряд на прилавку, збоку від нього, він залишив барсетку темно зеленого кольору. Ззаду хтось підійшов, хто, він не бачив, але з правої сторони від себе, побачив руку, цією рукою хтось схватив його барсетку. Коли він повернувся, побачив чоловіка, який біг від них, тікав та у лівій руці тримав його барсетку, знаходячись від них на відстані, приблизно 4 метрів. Він почав кричати: «Стій! Віддай барсетку, я заплачу», але чоловік не зупинявся і він побіг за ним. Коли він почав знову кричати, чоловік побіг ще швидше і відстань між ними збільшилася до 10 метрів. Він вибіг з території ринку, але чоловіка ніде не було. В барсетці були: телефон «Ксіомі», його паспорт, водійське посвідчення, техпаспорт на авто, мисливський квиток, картки банків, ключі від авто і грошові кошти, приблизно 50 грн. Йому повернуто майже все з викраденого майна, не повернуто лише барсетку, мисливський квиток і грошові кошти;

-показаннями свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні, який пояснив, що на початку червня 2022 року, приблизно о 17-00 годині, він та ОСОБА_5 знаходилися на ринку «Бахчисарай» у м.Запоріжжі, стояли обпершись на прилавок і розмовляли. Між ним, на прилавку, ОСОБА_5 поставив свою барсетку з ручкою. Він, під час розмови, дивився на ОСОБА_8 , та через деякий час побачив поряд з ними хлопця, який схопив барсетку ОСОБА_5 та почав тікати. ОСОБА_5 почав йому кричати «Стій», кричав ще щось, але що точно, він не пам`ятає. Хлопець біг в сторону виходу з ринку, вибіг за його територію і побіг через дорогу, у двори житлових будинків, ОСОБА_5 , побіг за ним. Хлопець біг швидко, він тікав. Це був обвинувачений, він бачив його обличчя та добре його запам`ятав. В той день, вони були з ОСОБА_5 тривалий час і він бачив у барсетці ОСОБА_5 грошові кошти, той розраховувався в магазині. У барсетці залишалося десь, приблизно до 50 грн. різними купюрами, але скільки точно було, сказати не може;

-протоколом огляду місця події від 03.06.2022 року та фототаблицею до протоколу та фототаблицею до протоколу ( а.с. 40- 50 );

-протоколом огляду предмету- коробки з під мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4x», фіскального чеку та видаткової накладної на мобільний телефон ( а.с. 52-55 );

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 04.06.2022 року, DVD- R диском з відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту ( а.с. 59- 64);

-протоколом огляду місця події від 04.06.2022 року, фототаблицею до протоколу, DVD- R диск з відеозаписом до протоколу ( а.с. 65-78);

-протоколом огляду предметів від 04.06.2022 року, фототаблицею до протоколу ( а.с. 79-95);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2022 року та довідкою до протоколу ( а.с.97-100).

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.
З врахуванням норм ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.
Суд вважає, що дані висновки не протиречать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, оскільки остання не виключає необхідності і можливості застосування національного законодавства України, що діє на даний момент і вказаного вище, яке вбачає те, що обов`язково приймається до уваги принцип презумпції невинності, передбачений ст.62 Конституції України, а саме: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.186 ч.4 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково. Суду пояснив, що він 03.06.2022 року, приблизно о 17 годині перебував на ринку «Бахчисарай» у м.Запоріжжі, де побачив двох чоловік, які стояли та розмовляли біля металевого прилавку. На прилавку стояла чоловіча сумка сірого кольору, яку він вирішив викрасти. Він підійшов позаду чоловіків, схватив сумку та почав тікати. В цей час він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тікав та, можливо не чув, як йому кричали та не бачив, щоб за ним хтось гнався. Речі, які були викрадені: паспорт, посвідчення водія, банківські картки, ключі від авто з брелком, мобільний телефон та інше, він сховав в автомобільній шині, на дитячому майданчику, біля житлового будинку, а сам пішов додому. Також були грошові кошти, він пам`ятає за 9 грн. Можливо були ще, але він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, міг їх не побачити.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що у барсетці, яку він відкрито викрав, знаходилися грошові кошти у сумі 9 грн., спростовуються поясненнями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що у викраденій барсетці були: телефон «Ксіомі», його паспорт, водійське посвідчення, техпаспорт на авто, мисливський квиток, картки банків, ключі від авто і грошові кошти, приблизно 50 грн. та свідка ОСОБА_7 про те, що в той день, вони були з ОСОБА_5 тривалий час і він бачив у барсетці ОСОБА_5 грошові кошти, той розраховувався в магазині. У барсетці залишалося десь, приблизно до 50 грн. різними купюрами, але скільки точно було, сказати не може.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч ст. 22 КПК України, доводи ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 про те, що у викраденій барсетці знаходилися грошові кошти у сумі 9 грн., суду не доведені.

У судових засіданнях обвинуваченим та стороною захисту- захисником ОСОБА_4 не надано суду жодного доказу, який підтвердив би доводи обвинуваченого у вказаному вище.

Часткове визнання вини обвинуваченим, суд відносить до способу захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), тому, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість, яке згідно ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Також суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який будучи працездатним, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний кримінальний злочин, скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку.

При цьому, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає часткове добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, шляхом повернення викраденого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2021 року за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у воєнний час, належних висновків для себе не зробив, є працездатним, але ніде не працює, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікаря нарколога та психоневрологічному диспансері, не перебуває, тому, з урахуванням усих обставин, особи обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання з позбавленням волі в межах санкції ст.. 186 ч.4 КК України.

Підстав для застосування ст.. 69 КК України, суд не вбачає.

ОСОБА_6 раніше був засуджений 18.08.2021 року вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя за ст.. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку, тому, відповідно до ст. 71 КК України до новопризначеного ОСОБА_6 покарання, необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком суду від 18.08.2021 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи по справі стягненню з обвинуваченого не підлягають, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України.

Керуючись ст. 337,368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання, приєднати частково покарання, не відбуте за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді семи років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 07 червня 2022 року, з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком суду законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: коробку з під мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4x», фіскальний чек та видаткову накладну на мобільний телефон, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , футляр для кредитних карток, картонну візитку «Діа Сервіс», чек білого кольору з магазину «Комфі», банківську картку банку «Пумб» НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , довідку на ім`я ОСОБА_5 , картку фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку «Індустріалбанк» НОМЕР_4 , ключі від автомобіля, посвідчення водія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль «Skoda Octavia A5», державний номерний знак НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4x», які передано ОСОБА_5 , повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст вироку суду врученний учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до ст. 615 ч. 15 КПК України.