В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003313 від 18 листопада 2021 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (територія бази прийому металобрухту), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Липовець Воловського р-ну Липецької обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (територія бази прийому металобрухту), раніше судимого 09 березня 2021 рок вироком Солом`янського районного суд м. Києва за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, 10 вересня 2021 року, зі змінами внесеними ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва на підставі ч. 5 ст. 53 КК України, у виді 50 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2021 року близько 22 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували біля Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 188 м. Києва, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 10.

У цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна вчинений за попередньою змовою групою осіб, а саме металевих секцій паркану, які були розташовані на ґрунтовому покритті неподалік школи.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_4 з ОСОБА_3 взяли чотири секції металевого паркану, загальною вартістю 6513 гривень 90 копійок, які знаходились на балансі Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 188 м. Києва, та понесли до пункту прийому вторинної сировини, з метою виручення грошових коштів, однак, того ж дня близько 22 години 30 хвилин за адресою: м. Київ, пр-т Гагаріна, 11 були затримані працівниками поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що 17 листопада 2021 року близько 22 години він біля території Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 188 м. Києва разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 здійснили крадіжку металевого паркану. Згодом хотіли здати його до пункту прийому вторинної сировини, для отримання грошових коштів, але їх затримали працівники поліції. Він щиро кається у вчиненому, просить суд не позбавляти його волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушень, надав покази аналогічні показам ОСОБА_3 . Додав, що з працівниками поліції ворота вони повернули на місце, де вони знаходились. Він щиро кається, просить на позбавляти його волі.

Дані обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджуються їх показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тих, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 листопада 2021 року: ОСОБА_6 звернулась до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявою, про те, що 17 листопада 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 10, на території Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 188 м. Києва, виявлено відсутність 4 (чотирьох) секцій забору;

- у бухгалтерській довідці Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації управління освіти № 103/45-3742 від 24 листопада 2021 року про те, що вартість викрадених 4 (чотирьох) секції огорожі становить 6 516 гривень 90 копійок;

- у постанові про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 18 листопада 2021 року, 4 секції паркану, які було вилучено під час проведення особистого обшуку затриманих осіб у порядку ст. 208 КПК України. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які належать спеціалізованій школі № 188 м. Києва з поглибленим вивченням російської мови, що за адресою: АДРЕСА_4 , - визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та передано під зберігальну розписку представнику школи № 188;

- у розписці ОСОБА_7 від 18 листопада 2021 року про те, що вона отримала від слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 секції паркану у кількості 4 (чотири) штуки.

Крім того, винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не оспорювали фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його стан здоров`я, що не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, не працює, цивільного позову у кримінальному провадженню не заявлено, оскільки викрадені речі повернуті потерпілому.
Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 йому можливо призначити покарання у виді арешту.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 або ст. 75 КК України судом не встановлено.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його стан здоров`я, що не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, не працює, цивільного позову у кримінальному провадженню не заявлено, оскільки викрадені речі повернуті потерпілому, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання у виді громадських робіт за вироком Солом`янського районного суд м. Києва зі змінами внесеними ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва.
Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , - судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 йому можливо призначити покарання у виді арешту.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 або ст. 75 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується даним вироком, під час відбуття покарання призначеного вироком Солом`янського районного суд м. Києва 09 березня 2021 року за ч. 2 ст. 125 КК України зі змінами внесеними ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 10 вересня 2021 року на підставі ч. 5 ст. 53 КК України, у виді 50 годин громадських робіт, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст.ст. 71, 72 КК України.
На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вирком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року, зі змінами внесеними ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 10 вересня 2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) місяців 5 (п`яти) днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ по справі: 4 секції паркану, які було вилучено під час проведення особистого обшуку затриманих осіб у порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які належать Спеціалізованій школі № 188 м. Києва, що за адресою: м.Київ, вул. Будівельників, 10, - які передано під зберігальну розписку представнику школи № 188 ОСОБА_6 залишити Спеціалізованій школі № 188 м. Києва з поглибленим вивченням російської мови.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же термін з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1