ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001213 від 25 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 , за апеляційною захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_6 на повідомлення про підозру - відмовлено.

Доводи апеляційної скарги учасника провадження.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає, що з даним рішенням погодитись не можна, оскільки воно постановлене без детального вивчення матеріалів кримінального провадження, так як оскаржуване рішення

ЄУНСС №725/4892/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-сс/822/286/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
постановлене з порушенням матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
Стверджує, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що вивченням змісту та підстав оголошеної підозри встановлено, що ця підозра ґрунтується на припущеннях та на підставі суперечливих обставин, а докази які зібрані в ході досудового розслідування не вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення саме цих правопорушень. Поряд із цим, під сумнів також підпадає і сама правова кваліфікація правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 ..
Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись па користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину.
Не заперечуючи той факт, що станом на 25.06.2022 р., тобто на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч.4 ст. 296 та ч.1 ст. 122 КК України, можливо у органу досудового розслідування і були певні обґрунтування для вчинення цієї процесуальної дії. Водночас, коли проходить певний строк, проводиться досудове розслідування, зокрема ряд слідчих дій, то логічним буде те, що рівень підозри повинен би зростати. Цієї думки підтримується і ЄСГІЛ.
Проте, розуміючи абсурдність та безпідставність повідомлення про підозру, слідчий не тільки не здобуває нових доказів на користь обвинувачення, але й ігнорує клопотання сторони захисту, що чисельні рази визнано слідчими суддями як бездіяльність органу досудового розслідування.
Тому, є абсолютно неправильним, коли орган досудового розслідування та прокурор через декілька місяців після повідомлення про підозру продовжує посилатись лише на ті докази, які здобуті до вручення повідомлення про підозру. Нажаль, зазначені обставини залишені поза увагою слідчого судді при винесенні оскаржуваного рішення.

Позиції сторін.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 просили задовольнити їх апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати прокурора вчинити дії щодо внесення до ЄРДР відомостей про скасування повідомлення про підозру.
Прокурор заперечував щодо апеляційних вимог сторони захисту та просив залишити їх без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч.2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором та повинно містити відомості, відповідно до вимог ст. 277 КПК України.
Так, в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра» означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Окрім того, колегія суддів бере до уваги і висновки ЕСПЛ викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), які є аналогічні вищевикладеним.
Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.
Колегія суддів враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.
Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення - Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства».
Апеляційний суд також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.
Так, 25.04.2022 року слідчим органом ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області було внесені відомості до ЄРДР за №0001213 із правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 296 та ч.1 ст. 122 КК України.
25 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України. Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, повідомлення слідчого, прокурора про підозру підлягають оскарженню.
Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст.ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 дотримано, а постановлене рішення з огляду на норми процесуального та матеріального права є законним й обґрунтованим.
Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя, приймаючи судове рішення, дав належну оцінку тому факту, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.04.2022 р. містить зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі час і місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що оскаржуване стороною захисту повідомлення ОСОБА_6 про підозру за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, що свідчить про те, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення були дотримані зазначені вимоги закону у повному обсязі.
Окрім цього, колегія суддів вважає, що стороною захисту в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, не наведено даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності останнього до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, а також не доведено, що при врученні повідомлення про підозру слідчим допущено суттєві порушення вимог КПК України, які могли б слугувати підставою для її скасування. Доводи захисника в апеляційній скарзі жодним чином не спростовують висновку слідчого судді наведені в ухвалі.
Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру, визнавши, що повідомлення про підозру останньому від 25.06.2022 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України є законним, вмотивованим, відповідає вимогам ст. 277 КПК України та вручено відповідно до вимог КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.
Слід також зауважити, що вимога сторони захисту щодо зобов`язання слідчого або процесуального прокурора вчинити дії в частині виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри ОСОБА_6 є необґрунтованою, так як повідомлення ОСОБА_6 про підозру є законним, вмотивованим і відповідає вимогам КПК України, а вказана вимога захисника, відповідно до приписів ст. 26, 307 КПК України, виходить за межі повноважень слідчого судді.
Також слідчий суддя вмотивовано не взяв до уваги інші доводи, наведені стороною захисту у скарзі, які стосуються питань доведеності винуватості та оцінки доказів на предмет їх допустимості, оскільки з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.
Приймаючи судове рішення, колегія суддів бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, і жоден доказ не має наперед встановленої сили, у тому числі він не вправі оцінювати докази на предмет їх допустимості.
Отже, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що останній може бути причетний до вчинення інкримінованих йому діянь.
З огляду на вищенаведені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що пред`явлена підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, які є аналогічними доводам скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яким слідчий суддя дав належну оцінку, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків прийнятого слідчим суддею рішення, як і не дають підстав для скасування повідомлення про підозру, як про те апелює захисник.
Проаналізувавши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що наведені стороною захисту обставини не є належними для задоволення скарги, оскільки не свідчать про незаконність чи необґрунтованість (в розумінні меж її доведеності на даному етапі досудового розслідування) повідомлення про підозру.
Більше того, колегія суддів вважає, що слідчий і прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин та достатніх доказів, що мають значення для кримінального провадження й підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується, а твердження сторони захисту є не переконливими, щодо зібраних у кримінальному провадженні доказів, які здобуті внаслідок істотного порушення кримінального процесуального законодавства.
Отже, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , вимоги КПК України дотримані повністю. Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу і на те, що на етапі висунення підозри, перевірку підозри слідчий суддя оцінює доказами, лише з точки зору їх належності та достатності для такої підозри особі.
Тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не може бути задоволена, оскільки слідчим суддею під час розгляду скарги, були дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства та постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 309, 392, 404, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2