Справа № 451/1299/19
Провадження № 1-кп/451/39/22
ВИРОК
іменем України

05 квітня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000300 від 21.09.2019 року про обвинувачння

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернихів Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , освіта середня, тимчасово не працюючого, розлученого, не адвокат, не нотаріус, не депутат, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 15.09.2019 року, близько 17:00 год., перебуваючи на території автобусної станції, що знаходиться у м. Радехові по вул. Витківській,10 Львівської області, побачив присутнього там потерпілого ОСОБА_5 , який в руках тримав мобільний телефон, марки Нuawei Y6 2018 І6 GB, синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого, шляхом зловживання довірою останнього, під приводом зателефонувати, заволодів вищевказаним майном, обернувши його на власну користь, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1575 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області №451/77/19 від 5.12.2019року, до сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону, проте останній злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, що призвело до заборгованості станом на 01.03.2020 року в розмірі 29 032,26 гривень, що в сукупності складає суму виплати більшої за три місяці відповідних платежів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно шахрайським способо, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 заволодів його мобільний телефоном, який повернув працівникам поліції. Аліменти не сплачував на користь дружини на утримання дитини по рішенню суду, оскільки не працював. Щиро кається у вчиненому, в даний час став на шлях виправлення повернувся до дружини та проживає разом із сімєю. Просив вибачення перед судом за вчинене.

Потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати (а.с.52).

Потерпілий ОСОБА_5 подав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має (а.с.73).

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою та ст.164 ч.1 КК України - злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини встановлена повністю в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.190 та ч.1 ст.164 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України є вчинення кримінального проступку щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до проступків.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікаря психіатра та нарколога та відшкодовання шкоди потерпілому, шляхом повернення викраденого.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкцій ч.1 ст.190 КК України та ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статтей, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом враховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.100,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі;

- за ч.1 ст.164 КК України у виді одного року обмеження волі.

У відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речовий доказ: мобільний телефон, марки Нuawei Y6 2018 І6 GB, синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду проголошено 5 квітня 2022 року.