Справа № 755/4094/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000615 від 12.02.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

12.02.2022 року в нічний час доби, ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Київ, пр-т. Миру, де біля одного зі смітників прибудинкової території побачив на землі блістер з п`ятьма таблетками білого кольору, на зворотній стороні якого був надпис «Метадон-3Н».

Будучи засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон (фенадон), ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що таблетки є наркотичним засобом, знайшов, тим самим придбав блістер з п`ятьма таблетками білого кольору, з написом «Метадон-3Н», та поклав в свою сумку, тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі, без мети збуту.

Тієї ж ночі приблизно о 03 годині 10 хвилин за адресою: м. Київ, пр-т Миру, 9, ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього блістер з п`ятьма таблетками білого кольору, що містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,10 г.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/6965-НЗПРАП від 16.02.2022 року, у наданих на дослідження 5 (п`яти) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) складає 0,10 г.

Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичною речовиною.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 12.02.2022 року в нічний час доби за адресою: м. Київ, пр-т. Миру, біля одного зі смітників прибудинкової території знайшов блістер з п`ятьма таблетками білого кольору, на зворотній стороні якого був надпис «Метадон-3Н». Впевнившись, що вказані таблетки є наркотичним засобом, поклав їх до своєї сумки та почав зберігати наркотичний засіб при собі, для власного вживання, без мети збуту. Пізніше був зупинений працівниками поліції, яким добровільно віддав вказаний наркотичний засіб.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора. Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

У судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місця події від 12.02.2022 року, ілюстративної таблиці та відео-запису, що додані до нього, зокрема, вбачається, що 12.02.2022 року за адресою: м. Київ, пр-т Миру, 9, ОСОБА_3 добровільно надав для вилучення, зі своєї сумки, блістер з п`ятьма таблетками білого кольору, на зворотній стороні якого є надпис «Метадон-3Н», що містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/6965-НЗПРАП від 16.02.2022 року, у наданих на дослідження 5 (п`яти) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) складає 0,10 г.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив злочин, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів. Крім цього, суд вважає за доцільне, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднати ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами ст. 72 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_3 до покарання, призначеного цим вироком, невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно призначивши йому покарання у виді 1 /одного/ року 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме спец. пакет №5612844 з таблетками білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,10 г знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1372 гривень 96 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-22/6965-НЗПРАП від 16.02.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: