Провадження № 1-кп/638/116/22
УХВАЛА
Іменем України
03 червня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0003355 від 11.07.2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Грузії, маючого двох неповнолітніх дітей, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , на території Харкова житла не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2016 відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави. Ухвалами слідчих суддів та суду по даному кримінальному провадженню, строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України.

01.06.2022 прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, обґрунтувавши його тим, що на під час досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.07.2016 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжено як під час досудового розслідування так і судового розгляду обвинувального акту. На разі строк запобіжного заходу спливає 15.04.2022, у зв`язку з чим виникла необхідність у вирішенні питання що до доцільності продовження строку дії запобіжного заходу. Враховуючи данні про особу ОСОБА_3 , тяжкість висувного обвинувачення, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки, а саме прибуття у судові засідання та проведення судового розгляду у розумні строки , наявні усі підстави для продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу. Так обвинувачений може переховуватись від суду , вказаний ризик обґрунтовується тяжкістю вчинених злочинів та покарання яке йому загрожує в разі визнання його винним ( п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також, перебуваючи на волі обвинувачений може впливати на свідків які ще недопитані судом присяжних під час судового розгляду ( п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, характер та спосіб вчинених протиправних дій обвинуваченого дають підстави вважати, що перебуваючи на волі він може вчинити інші кримінальні правопорушення , в тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності у цьому провадженні (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Разом з цим, вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу обвинуваченому слід врахувати данні про його особу, а саме відсутність джерела доходів, відсутність фактичного місця проживання в Україні, також те, що обвинувачений являється громадянином іншої держави, та безперешкодно може перетнути державний кордон.

Разом з клопотанням прокурором надано розписку відповідно до якої ОСОБА_3 , отримав клопотання прокурора 01.06.2022 та довідку від 01.06.2022 з ДУ «Харківській слідчий ізолятор», відповідно до якої в установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі.

Прокурор ОСОБА_4 надала на електронну адресу суду заяву, якою просила у зв`язку із введенням воєнного стану на території Україні та бойовими діями на території міста Харкова та області прошу проводити судове засідання щодо продовження запобіжного заходу , обвинуваченому ОСОБА_3 , за її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 надала на електронну адресу суду заяву , якою просила в зв`язку з воєнним станом в Україні та бойовими діями в місті Харкові та Харківській області, що є небезпечні для життя та здоров`я , вимушена перебувати за межами України , що унеможливлює її участь в судовому засіданні , зокрема розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 , та просить провести засідання за її відсутності.

Обвинувачений надано заяву з проханням провести судове засідання за його відсутності.

Суд, вивчивши клопотання прокурора з додатком, заяви учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, після чого був продовжений ще на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України», від 18.04.2022 за № 259/2022,продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України», від 17.05.2022 за № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із ст. 12-2 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі , в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституції України в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Повноваження суддів, органів та установ системи правосуддя , передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмеженні.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено ст. 55 Конституції України та гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( право на справедливий суд).

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України, з урахуванням ст. 3 Конституції України, з метою забезпечення життя, здоров`я та безпеки відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, дане клопотання розглядається без участі прокурора, захисника та обвинуваченого.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплинути на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багато епізодична злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, є громадянином іншої держави, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел отримання прибутку, на території м. Харкова та Харківської області не має місця постійного проживання.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. У разі доведеності стороною обвинувачення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, існує велика ймовірність того, що знаходячись на свободі, особа вчинить дії щодо втечі з метою переховування від правосуддя та ухилення від покарання.

Враховуючи, що раніше встановлені ризики є актуальними на час розгляду дійсного клопотання, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому доходить висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду обвинувального акту, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

Під час розгляду клопотання судом, вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином іншої держави, офіційно не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтований. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики - є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 372, 383 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 серпня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1