печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2077/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000403, -

В С Т А Н О В И В:

17.01.2022 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000403.

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_7 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_9 20.05.2021 домовились про зустріч, з метою вживання алкогольних напоїв, поблизу супермаркету «NOVUS» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 7А.

Приблизно о 20 год. 00 хв. 20.05.2021 поблизу супермаркету «NOVUS», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 7А, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 та розпочали вживати алкогольні напої зі спільними знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин почався словесний конфлікт, який почав переростати у бійку. У зв`язку з цим, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вирішили піти додому. На прохання ОСОБА_17 , ОСОБА_7 припинив конфлікт з ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 також пішов з місця, де вони разом вживали алкогольні напої.

В подальшому, 20.05.2021 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 знов зустрівся з ОСОБА_9 поруч станції Київського метрополітену «Академмістечко», після чого вони разом пішли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , де придбали алкогольні напої та почали їх розпивати. Під час спілкування у ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поруч приміщення магазину «Stop Shop» за адресою: м. Київ, вул. Єфремова, 1 у вказаний час, маючи при собі предмет чорного кольору зовні схожий на складний ніж, на лезі якого наявний надпис «Columbia», маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс зазначеним предметом два удари в місце розташування життєвоважливих органів, а саме, в область грудної клітини зліва та один удар у праве передпліччя, спричинивши ОСОБА_9 проникаючі поранення грудної клітини зліва та різану рану правого передпліччя, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для протиправного заподіяння смерті останньому, після чого з місця вчинення злочину зник.

Однак, він вказаних поранень ОСОБА_9 не помер, у зв`язку із наданням йому першої медичної допомоги.

У зв`язку з чим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на момент вчинення злочину пожежником - рятувальником Головного управління ДСНС України у м. Києві, раніше не судимому, 16.06.2021, в порядку ст. 111 КПК України вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.01.2022 підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому на підставі вказаного судового рішення підозрюваного затримано та доставлено до суду для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання ризиків.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж інший запобіжний захід, не пов`язаний з ттриманням під вартою.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000403 від 21.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

16.06.2021, в порядку ст. 111 КПК України вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події;

- протоколом огляду приміщення;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 ;

- показаннями свідка ОСОБА_19 ;

- показаннями свідка ОСОБА_20 ;

- показаннями свідка ОСОБА_21 ;

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів;

- висновком експерта № 042-769-2021 від 17.06.2021;

- речовими доказами, а саме: оптичним диском CD-R hp з записом повідомлення з абонентського номеру НОМЕР_1 та предметом чорного кольору зовні схожим на ніж, на лезі якого наявний надпис «Colunbia»;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від слідства.

Так, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме, останній 17.06.2021 органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 23.06.2021 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2022 обрано підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , працюючому на момент вчинення злочину пожежником рятувальником Головного управління ДСНС України у м. Києві, раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01.06.2022 підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та 03.06.2022 останнього доставлено до суду для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Окрім цього, стороною обвинувачення достатньо обґрунтовано ризик незаконного впливу на свідків, приймаючи до уваги і той факт, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати на них протиправний вплив та узгодити з ними позицію захисту.

Крім того, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_9 , батько ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_7 приходив до потерпілого в лікарню декілька разів. При цьому кожного разу спонукав його постійно змінити показання з приводу отримання ним тілесних ушкоджень. Таким чином встановлено, що з боку родичів підозрюваного ОСОБА_7 здійснюється вплив на потерпілого ОСОБА_9 , з метою зміни останнім показань.

Слід зазначити, що вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, враховуючи, що в противагу вказаним ризикам сторона захисту не навела будь-яких обґрунтованих аргументів, які б спростовували вказані ризики.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також приймає до уваги дані про особу підозрюваного, що підозрюваний ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працював на момент вчинення злочину пожежником рятувальником Головного управління ДСНС України у м. Києві, раніше не судимий, майновий стан, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та разом з тим надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 липня 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000403.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1