Справа № 750/3894/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/187/22
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника підозрюваного ОСОБА_6

- адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігів, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 вересня 2022 року, без визначенням розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, співставив обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , з характеристикою останнього та його репутацією, який розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, вливати на свідків або ж продовжити злочинну діяльність, і дійшов висновку про неможливість жодного з більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, як таку, що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства та практиці Європейського Суду з прав людини.

Мотивує тим, що ні сторона обвинувачення у своєму клопотанні, ні слідчий суддя в ухвалі, не вказують, якими доказами підтверджується можливість його підзахисного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, матеріалами досудового розслідування встановлено, що під час та після свого фактичного затримання ОСОБА_6 не чинив опору працівникам правоохоронних органів, добровільно надав можливість одержання біологічних зразків, надав правдиві показання під час допиту, та в ході проведення слідчого експерименту, що свідчить про його наміри співпрацювати з органами досудового розслідування і виконувати їх законні вказівки.

Не доведеним, на думку апелянта, є і ризик можливості впливу на свідків у даному провадженні, оскільки матеріали не містять будь-яких даних, які б вказували, що бодай один свідок зазначав про здійснення впливу на нього та ніхто не звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів з метою вжиття заходів забезпечення безпеки.

Не обґрунтованими також вважає і твердження про можливість вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, оскільки матеріали не містять жодних відомостей про систематичність чи епізодичність вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, як і не містять даних повідомлення йому про підозру в інших кримінальних правопорушеннях.

Сама по собі тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, при оцінці ймовірності, що особа може переховуватись від правосуддя, перешкоджати розслідуванню є недостатньою, і потреба позбавлення волі не може бути абстрактною, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти аргументів захисника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 17 липня 2022 року у вечірній час, перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 та області, в ході сварки, яка виникла з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, завдав ОСОБА_10 не менше п`яти ударів руками в область тулуба та голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами ребер, від яких ОСОБА_10 помер.

За даним фактом СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 18 липня 2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19 липня 2022 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_6 .

20 липня 2022 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , від яких наступила смерть потерпілого, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання, підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Після побиття потерпілого, підозрюваний не надав тому жодної допомоги, з місця події зник, що ставить під сумнів виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, дає підстави вважати, що з метою уникнути кримінальної відповідальності він може впливати на свідків, або ж переховуватиметься від органу досудового слідства та суду, продовжити свою злочинну діяльність.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_6 визнає свою провину та щиро розкаюється у вчиненому, не виключає існування ризику про можливість його переховування від органів досудового слідства та/або суду, впливу на свідків.

Так, під час обґрунтування своїх висновків, суд може посилатись виключно на ті докази, які були ним досліджені безпосередньо в судовому засіданні та посилатись на ті показання учасників, які сприймались ним під час допиту в суді. Той факт, що на даний час ОСОБА_6 визнає свою провину, не може вказувати на щирість його каяття, адже, у подальшому він може змінити свою позицію. З цих же підстав не приймаються до уваги і доводи захисника про те, що жодна особа не зверталась до правоохоронних органів про здійснення на неї тиску або погроз з боку ОСОБА_6 .

Вплив на свідків може виражатися не тільки здійсненням тиску або погроз, як помилково вважає сторона захисту. Це можуть бути і вмовляння, переконання, будь-які інші дії, з метою покращити своє становище або виправдати свій вчинок, особливо з урахуванням того, що в основу судового рішення можуть бути покладені виключно ті показання, які суд отримає безпосередньо у судовому засіданні.

Наявність постійного місця проживання, не є підставою яка гарантує належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що ОСОБА_6 , будучи особою молодого віку, не працює і не має постійного джерела прибутку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звільнився з місць позбавлення волі умовно- достроково у 2019 році, підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення з більш тяжкими наслідками, що вказує на обґрунтованість ризику як ухилення від слідства та суду, так і продовження протиправної діяльності.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, а саме у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, наслідком якого є смерть потерпілого, що є невідворотним та не поправним наслідком, вчиненому особою, яка раніше вже засуджувалась за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, він не має засобів до існування, позитивних соціальних зв`язків та схильностей, і жоден і з більш мяких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_12