Справа № 303/4498/22
Ряд стат звіту 238
В И Р О К
Іменем України

25 серпня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складії: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0000124 внесене до ЄРДР 05.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області Мукачівського району, смт. Чинадієво, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Закарпатської області Мукачівського району, смт. Чинадієво, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_5
сторони захисту: обвинувачених: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , 02 квітня 2022 року близько 22.00 години разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 де проживав потерпілий ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 почав кликати ОСОБА_9 на вулицю з метою обговорити наявність можливих його боргових зобов`язань в сумі 200 гривень. Після того, як ОСОБА_10 вийшов з будинку на вулицю, що є місцем загального користування, та відповів присутнім в щоб його недіставали, ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, нахабно поводячись та грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, вчинив побиття потерпілого ОСОБА_9 , а саме наніс йому два удари долонею правої руки в область обличчя потерпілого, внаслідок яких ОСОБА_9 впав на ґрунтове узбіччя на відстані близько 3 м. від свого житлового будинку, чим завдав ОСОБА_9 фізичного болю.
В цей час, з житлового будинку вийшла мати потерпілого - ОСОБА_7 , яка намагалась припинити кримінальне правопорушення, однак ОСОБА_3 не реагуючи на заклики та прохання потерпілого та його матері припинити хуліганські дії, зненацька, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, бажаючи самоутвердитися за рахунок інших осіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, підбіг до потерпілого ОСОБА_9 , який в той час намагався піднятися з землі та наніс йому один удар правою ногою в область голови потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.
Особлива зухвалість дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 полягала в умисних діях, що грубо порушили громадський порядок, поєднані із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
За наведених обставин ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто у грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 квітня 2022 року близько 22.00 години разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 де проживав потерпілий ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_11 почав кликати ОСОБА_9 на вулицю з метою обговорити наявність можливих його боргових зобов`язань в сумі 200 гривень. Після того, як ОСОБА_10 вийшов з житлового будинку на вулицю, що є місцем загального користування, та відповів присутнім в щоб його не діставали, ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, нахабно поводячись та грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, вчинив побиття потерпілого ОСОБА_9 , а саме наніс йому два удари долонею правої руки в область обличчя потерпілого, внаслідок яких ОСОБА_9 впав на ґрунтове узбіччя на відстані близько 3 м. від свого житлового будинку, чим завдав ОСОБА_9 фізичного болю.
В цей час, з житлового будинку вийшла мати потерпілого - ОСОБА_7 , яка намагалась припинити кримінальне правопорушення, однак ОСОБА_3 не реагуючи на заклики та прохання потерпілого та його матері припинити хуліганські дії, зненацька, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, бажаючи самоутвердитися за рахунок інших осіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, підбіг до потерпілого ОСОБА_9 , який в той час намагався піднятися з землі та наніс йому один удар правою ногою в область голови потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.
Особлива зухвалість дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 полягала в умисних діях, що грубо порушили громадський порядок, поєднані із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
За наведених обставин ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто у грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальнному правопорушенні (злочині) хуліганстві, визнав повністю та показав, що 02 квітня 2022 року близько 22.00 години разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 де проживав потерпілий ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 почав кликати ОСОБА_9 на вулицю з метою обговорити наявність можливих його боргових зобов`язань в сумі 200 гривень. Після того, як ОСОБА_10 вийшов з будинку на вулицю. Він ОСОБА_3 стояв неподалік та бачив, як ОСОБА_4 розмовляв з ОСОБА_10 у процесі розмови вдарив його по лицю внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю. Він також підійшов до лежачого на землі ОСОБА_13 та копнув його у плече біля голови. Коли вийшла мати ОСОБА_13 і почала на них кричати, вони з ОСОБА_14 втікли з місця події. Свою вину визнає повністю і готовий нести покарання, призначене йому судом. При цьому просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальнному правопорушенні (злочині) хуліганстві, визнав повністю та показав, що 02 квітня 2022 року близько 22.00 години разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 де проживав потерпілий ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 почав кликати ОСОБА_9 на вулицю з метою обговорити наявність можливих його боргових зобов`язань в сумі 200 гривень. Після того, як ОСОБА_10 вийшов з будинку на вулицю. Він почав розмовляти з ОСОБА_10 про повернення грошей, у процесі розмови вдарив його по лицю внаслідок чого, ОСОБА_12 впав на землю. ОСОБА_3 стояв осторонь, а потім прийшов і копнув лежачого на землі ОСОБА_13 ногою у голову. Коли вийшла мати ОСОБА_13 і почала на них кричати, вони з ОСОБА_3 втікли з місця події. Свою вину визнає повністю і готовий нести покарання, призначене йому судом. При цьому просить суворо його не карати.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особи обвинувачених.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто у грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а вина його доведена повністю, і ним визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керуючись законом, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного ОСОБА_3 , який раніше не судимим, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра, та нарколога не перебуває, тимчасового не працює, згідно досудової доповіді органу пробації має «середній» ризик вчинення повторного кримінального правопорушення (злочину) та «середній» ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації беручи до уваги характеризуючи дані особи, його спосіб життя, вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в порядку ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 296 КК України, із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2, ч .1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто у грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а вина його доведена повністю, і ним визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керуючись законом, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного ОСОБА_4 , який раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра, та нарколога не перебуває, тимчасового не працює, згідно досудової доповіді органу пробації має «середній» ризик вчинення повторного кримінального правопорушення (злочину) та «середній» ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації беручи до уваги характеризуючи дані особи, його спосіб життя, вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в порядку ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 296 КК України , із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2, ч .1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.
Відповідносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовані.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 року накладено арешт на кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_3 .
Речові докази: три недопалки вилучені з місця події та кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_3 , передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 2 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 5 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 року на кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_3 .
Речові докази: три недопалки вилучені з місця події, знищити; кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_3 , передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, - передати за належністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не застосовано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий Наталія МОРОЗОВА