Справа № 359/305/22
Провадження № 1-кп/359/328/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

під час відкритого судового засідання у кримінальному провадженні №0001603, внесеного в ЄРДР від 12.12.2021, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Під час судового засідання прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Прокурор вважає, що раніше заявлені ризики при обрані запобіжного заходу не зменшилися, тобто встановлено, що наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є достатні підстави вважати, що він переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; з метою ухилення від можливої кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд по суті ще не розпочато, а також перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Так, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, не буде в повній мірі забезпечено виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити врахувавши наявні ризики, передбачених ст. 177 КПК України.

У зв`язку із воєнним станом на території України, забезпечити безпосередню участь обвинуваченого при розгляді клопотання ні шляхом етапування, ні в режимі відео конференції не представилося можливим, тому розгляд даного клопотання проводився за його відсутності. В судовому засіданні його право на захист було забезпечено його захисником.

Захисник щодо продовження строку тримання під вартою, заперечував. Просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме що не пов`язаного ізоляцією від суспільства.

Суд заслухавши думку учасників процесу, прийшов до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення» Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Зважаючи на вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25.10.2012, вказує на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.

Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний судом Бориспільського міськрайонного суду Київської області, обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується 07.04.2022.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, яка може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Приймаючи до уваги тяжкість можливого покарання, суд приходить до висновку про наявність ризику втечі з території України чи в будь-який інший спосіб переховування від суду.
Ймовірність ризику впливу на потерпілого та свідків, обвинуваченим з великою ймовірністю залишаються існувати, а також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Суд також враховує той факт, що судове слідство ще не розпочато та свідки, потерпілий не допитані.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Разом з цим, враховуючи, встановлені вищенаведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, особу обвинуваченого ОСОБА_5 його сімейний та майновий стан, суд вважає необхідним і достатнім з метою гарантування його належної поведінки визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

Керуючись ст.ст. 331, ч.2 ст.376 КПК України, суд
постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 02.06.2022, утримуючи його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 (шістдесят чотири) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на розрахунковий рахунок Бориспільського міськрайонного суду.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

У разі внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити протягом 60 діб з моменту звільнення його з-під варти.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали уде проголошено о 08:45 год. 05.04.2022.

Суддя ОСОБА_1