Провадження № 1-кс/686/7233/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028,

встановив:

11.08.2022 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на: домоволодіння загальною площею 135,3 м2, АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,21 га, кадастровий номер №:05:001:0096; земельну ділянку площею 0,59 га, кадастровий номер №:04:002:0037, що знаходиться в с. Сокіл, Кам`янець-Подільського (колишнього Дунаєвецького) району Хмельницької області; земельну ділянку площею 0,41 га, кадастровий номер №:04:002:0165, що знаходиться в с. Сокіл, Кам`янець-Подільського (колишнього Дунаєвецького) району Хмельницької області; автомобіль марки «SUBARU TRIBECA», 2008 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2006 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», 2004 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Opel Kadett», 1985 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , які належить на праві приватної власності ОСОБА_5 шляхом тимчасового позбавлення можливості відчужувати, користуватися та розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

Слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 17.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. З ст. 332 та ч. З ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на праві власності володіє наступним майном: домоволодіння загальною площею 135,3 м2, АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,21 га, кадастровий номер №:05:001:0096; земельна ділянка площею 0,59 га, кадастровий номер №:04:002:0037, що знаходиться в с. Сокіл, Кам`янець-Подільського (колишнього Дунаєвецького) району Хмельницької області; земельна ділянка площею 0,41 га, кадастровий номер №:04:002:0165, що знаходиться в с. Сокіл, Кам`янець-Подільського (колишнього Дунаєвецького) району Хмельницької області; автомобіль марки «SUBARU TRIBECA», 2008 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2006 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», 2004 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Opel Kadett», 1985 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання слідчим долучено довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №306974095 від 10.08.2022, яка сформована шляхом часткового співпадіння, зокрема за критерієм РНОКПП НОМЕР_5 .

Також долучені довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №306955372, №306955383 та №306955390 від 09.08.2022, які сформовані пошуковим запитом: ОСОБА_6 , серія та номер паспорта НОМЕР_6 .

Проте документів на підтвердження того, що дійсно вказаний ідентифікаційний код присвоєно підозрюваному ОСОБА_5 , а паспорт із серією та номером НОМЕР_6 видано підозрюваному, не надано.

Окрім того, у довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №306955372 міститься інформація, що земельна ділянка площею 1,21 га, кадастровий номер №:05:001:0096 належить ОСОБА_7 , а у довідках за №306955383 та №306955390 указано, що земельні ділянки з кадастровими номерами №:04:002:0037 передані в оренду та орендодавцем значиться ОСОБА_6 , тоді як підозрюваним є ОСОБА_5 .

Вказане позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися що ОСОБА_5 є дійсним власником нерухомого майна, із клопотанням про арешт якого слідчий звернувся.

Окрім того, звертаю увагу, що у прохальній частині клопотання слідчий просить позбавити ОСОБА_8 можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном та не вказує, ким є ця особа і чому саме його слід обмежувати у правомочностях щодо його майна.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя