Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1434/2022 У Х В А Л А
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає АДРЕСА_1 ,
30.05.2022р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України. Згідно повідомлення зазначено, що в ході окупації російськими військами селища Первомайське Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_6 , будучи представником місцевої влади, депутатом Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, діючи за попередньою змовою з головою селищної ради ОСОБА_7 , зустрівши 13.03.2022р. близько 15:00 год. військовослужбовців РФ, надав останнім допомогу у розміщенні їх особового складу та боєприпасів на території Білозірської загальноосвітньої школи, а також здійснив доставку води та електрогенератора представникам держави-агресора.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказав про наявність ризиків переховування підозрюваного, зважаючи на тяжкість даного злочину; окрім того деяка частина Миколаївської області залишається окупованою, безпосередньо на території Первомайської селищної громади точаться бойові дії, таким чином вказане сприяє ризику продовження злочинної діяльності ОСОБА_7 , направленої на співпрацю із представниками держави-агресора в особі РФ, переходу його на сторону окупантів, або вчинення іншого аналогічного злочину; окрім того свідки у даному кримінальному провадженні, які є мешканцями громади, не змогли надати офіційні свідчення обставин злочину раніше, оскільки побоювались влади та авторитету селищного голови ОСОБА_7 та депутата ОСОБА_6 , вказане свідчить про наявність ризику незаконного впливу на свідків з боку підозрюваних. При цьому більша частина свідків після деокупації виїхали за кордон або у інші частини України, наразі слідством вживаються дії, направлені на з`ясування кількості свідків, встановлення зв`язку із ними з метою подальшого допиту.
Підозрюваний пояснив, що він та ОСОБА_7 вживали усіх можливих заходів, направлених на підтримання порядку у селищній громаді та забезпечення оборони громади від окупації. Роз`яснювали про можливість готування «коктейлів Молотова», окопів, формування народних дружин та загонів територіальної оборони у Вітовському районі. На початку вторгнення російських військових до громади, між ним та ОСОБА_7 був втрачений мобільний зв`язок. Коли представники збройних сил РФ знайшли ОСОБА_6 , то погрожуючи розправою, фактично змусили його знайти та надати їм ключі від приміщення шкільного закладу, де в подальшому розмістили особовий склад та боєприпаси. Дійсно окупанти вимагали ОСОБА_6 надати їм воду для того щоб пити та митися, однак ОСОБА_6 роз`яснив, що в громаді перебої з водопостачанням та населення отримує лише воду для пиття, яку розвозять та роздають усього 2 водовози. Щодо генератора, то у підвалі школи був встановлений стаціонарний генератор у повністю робочому стані за такого військовим РФ не було необхідності шукати ще один генератор та взагалі таке питання не піднімалося. Коли війська ЗСУ наближалися до села, окупанти покинули територію шкільного закладу, однак не припинялися обстріли в тому числі авіацією. Однак в цей час ОСОБА_6 все одно намагався вирішувати питання щодо надання допомоги населенню, вчасного оповіщення про повітряну тривогу та інформування жителів про наявні бомбосховища. Вже після деокупації, коли ЗСУ увійшли до громади, та після того як ОСОБА_6 поспілкувався зі співробітниками СБУ, він зібрав жителів селища та повідомив, що має сестру-інваліда та товариша інваліда, які наразі перебувають у м. Тернополі, та ОСОБА_6 повинен помістити їх до медичного закладу, після чого одразу повернеться до громади. Таким чином ОСОБА_6 був затриманий в м. Тернопіль.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вказав що кваліфікація дій ОСОБА_6 ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України є невірною, обставини злочину викладені неконкретно та не підкріплені жодними належними доказів, підозра є необґрунтованою, а ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені, у зв`язку з чим просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою розташування квартири, належної зятеві ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 до довічного позбавлення волі із конфіскацією майна або без такої.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вказали проте, що на вимогу жителів селища про отримання зброї та готування до оборони, ОСОБА_7 категорично заборонив будь-які готування до опору та застосування будь-яких видів зброї чи «коктейлів Молотова» відносно військових РФ, окрім того під час тимчасової окупації ОСОБА_7 надав військовим РФ приміщення школи для розміщення їх особового складу та боєприпасів, а ОСОБА_6 займався виконанням цього питання; допитом свідка ОСОБА_10 , згідно якого 27.02.2022р. ОСОБА_7 заборонив місцевим жителям будувати блок пост в районі АЗС біля в`їзду до смт. Первомайське; допитом; допитом свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які вказали що розміщенням військових РФ в селищі Первомайське займався депутат ОСОБА_6 ; матеріалами справи у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, беручи до уваги що частина Миколаївської області досі залишається тимчасово окупованою, а в інших частинах області, та зокрема в Первомайській ОТГ ведуться активні бойові дії та ситуація є нестабільною, слід погодитись із доводами прокурора щодо наявності ризику переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності, направленої на державну зраду шляхом співпраці із державою-агресором, однак вбачається що такі ризики не є значними.
Зважаючи на те, що більшість свідків після деокупаії Первомайської селищної громади виїхали за кордон чи до інших областей України, однак їх особи встановлюються та будуть допитані в ході проведення слідства на предмет причетності ОСОБА_6 до співпраці з представниками держави агресора в особі РФ, за такого вбачається ризик незаконного впливу на свідків, однак запобігти його настанню є можливість шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання в м. Миколаєві. Він же буде запорукою належної процесуальної поведінки на період проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. 183, 179, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки з`являтися за викликом слідчого, прокурора або суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи в суді, а також на строк до 30.07.2022р.:
-не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2
- цілодобового без дозволу слідчого, прокурора;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
-повідомляти про зміну засобів зв`язку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1