Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8122/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2022 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому вказав, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001235 від 18 серпня 2022 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що невстановлені слідством особи діючи з корисливих мотивів та прагнучи швидкого особистого збагачення шляхом вчинення злочинів шахрайським шляхом, у невстановленому слідством час та місці, за невстановлених обставин розробили план злочинної діяльності, що полягав у здійсненні телефонних дзвінків на стаціонарні телефони мешканців різних міст на території України та повідомлення останнім завідомо неправдивих відомостей про участь у дорожньо-транспортних пригодах їхніх близьких та родичів. При цьому, шляхом введення в оману та переконання їх щодо необхідності термінового лікування, мали намір заволодіти їх грішми отриманих на дане лікування.

З метою реалізації свого злочинного умислу шляхом вчинення злочинів шахрайським шляхом на території міста Житомира, невстановлені слідством особи 17.08.2022, у невстановлений слідством час та місці, у телефонній розмові запропонували ОСОБА_7 , що проживав у м. Дружківка, Донецької області вчинити розроблений ними злочинний план за винагороду у вигляді частини грошових коштів отриманих у такий спосіб, на що останній погодився.

Так, ОСОБА_9 діючи згідно спільно розробленого з невстановленими слідством особами плану, у невстановлений слідством час, прибув в м. Житомир для вчинення вказаних злочинів.

17.08.2022 о 18 год. 40 хв. невстановлена слідством особа, діючи згідно спільно розробленого плану за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи телефон здійснила дзвінок на стаціонарний абонентський номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 та представившись лікарем-травматологом його дочки ОСОБА_12 , ввів останнього в оману шляхом повідомлення йому неправдивих відомостей про причетність її до дорожньо-транспортної пригоди та необхідність терміново передати наявних у нього грошових коштів для вирішення питання щодо термінового лікування дочки.

Будучи введеним в оману, внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про проблеми своєї дочки. ОСОБА_11 погодився на висунуту невстановленою слідством особою вимогу передати йому кошти. При цьому, невстановлена слідством особа, діючи згідно розробленого плану, дізналась від ОСОБА_11 адресу його проживання та повідомила їй. що грошові кошти слід передати особі -медичному працівнику, який незабаром до нього приїде додому.

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлена слідством особа повідомила ОСОБА_13 адресу проживання ОСОБА_11 у якого він, діючи згідно спільно розробленого плану, шахрайським шляхом має забрати грошові кошти.

У цей же день, реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_9 , достовірно знаючи про введення невстановленою слідством особою в оману ОСОБА_11 щодо необхідності передачі їм грошових коштів для вирішення видуманої проблеми щодо потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду його дочки на ім`я ОСОБА_12 , приїхав за адресою його проживання - АДРЕСА_1 . При цьому, за вказаною адресою ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 , та продовжуючи діяти згідно спільно розробленого плану за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, внаслідок зазначених спільних з вказаними особами шахрайських дій, отримав від нього грошові кошти в сумі 40 000 грн.

У подальшому, ОСОБА_9 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Крім того, 18.08.2022 о 15 год. 30 хв. невстановлена слідством особа, діючи згідно спільно розробленого плану за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи телефон здійснила дзвінок на стаціонарний абонентський номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 та представившись лікарем-хірургом його онука ОСОБА_16 , ввів останнього в оману шляхом повідомлення йому неправдивих відомостей про причетність його до дорожньо-транспортної пригоди та необхідність терміново передати наявних у нього грошових коштів для вирішення питання щодо термінового лікування онука.

Будучи введеним в оману, внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про проблеми свого онука. ОСОБА_17 погодився на висунуту невстановленою слідством особою вимогу передати йому кошти. При цьому, невстановлена слідством особа, діючи згідно розробленого плану, дізналась від ОСОБА_18 адресу його проживання та повідомила їй, що грошові кошти слід передати особі - медичному працівнику, який незабаром до нього приїде додому.

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлена слідством особа повідомила ОСОБА_13 адресу проживання ОСОБА_19 у якого він, діючи згідно спільно розробленого плану, шахрайським шляхом має забрати грошові кошти.

У цей же день, реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_9 , достовірно знаючи про введення невстановленою слідством особою в оману ОСОБА_20 щодо необхідності передачі йому грошових коштів для вирішення видуманої проблеми щодо потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду його онука на ім`я ОСОБА_21 , приїхав за адресою його проживання - АДРЕСА_2 . При цьому, за вказаною адресою ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_15 , та продовжуючи діяти згідно спільно розробленого плану за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, внаслідок зазначених спільних з вказаними особами шахрайських дій. отримав від нього грошові кошти в сумі 42 000 грн.

У подальшому, ОСОБА_9 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.08.2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19 год. 50 хвилин 17.10.2022 року. Обрано як альтернативу даному запобіжному заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2022, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , та застосувати до ОСОБА_22 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. У разі залишення судом апеляційної інстанції ухвали слідчого судді без змін, просить змінити зазначену ухвалу в частині розміру одночасно визначеної застави як альтернативного запобіжного заходу, привести розмір застави у відповідність до вимог пункту 1 та останнього абзацу ч.5 ст. 182 КПК України та визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн.

Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що в ході розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та фактично в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя погодився із доводами захисника про те, що на час розгляду даного клопотання всі слідчі дії зі свідками та потерпілими вже проведені. Це також вказує на можливість застосування до підозрюваного саме застави, а не тримання під вартою задля запобігання іншим наявним ризикам. Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що за дійсних обставин справи відсутні підстави застосовувати до підозрюваного ОСОБА_22 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Натомість, для запобігання наведеним стороною обвинувачення ризикам, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України, яке є нетяжким злочином, та поведінки підозрюваного після затримання (визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину), цілком достатньо застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у виді застави. Саме такий запобіжний захід, як застава, може бути застосований до підозрюваного та зможе гарантувати його правослухняну поведінку

Вказує, що слідчим суддею було зроблено хибний висновок про те, що КПК України дає слідчому судді право одночасно визначити ОСОБА_13 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 грн. 00 коп., який в 4 рази перевищує максимальний розмір застави (20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), визначений п.1 ч.5 ст. 182 КПК України для особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину. Такі висновки суду є необгрунтованими та такими, що суперечать приписам ст.ст. 182 та 183 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та захиснк підтримали доводи та вмоги апеляційної скарги просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін. Додатково пояснив, що відносно ОСОБА_7 наявні інші кримінальні провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 3 років позбавлення волі, не працює, зареєстрований в Донецькій області, у м. Дружківка, розлучений, в м. Житомирі постійного місця проживання не має, не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, раніше судимий за корисливі злочини. Покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявність іншого кримінального провадження щодо нього ( досудове розслідування здійснюється ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській обл. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України), а також інші обставини, наведені вище, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України а саме ризик переховування від слідства та суду і вчинення іншого кримінального правопорушення, а також свідчать про обґрунтованість доводів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Виходячи з наведеного слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, прийшов до законного та обгрунтованого висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та вказаним вище. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про причетність підозрюваним до наведених в повідомленні про підозру кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного, враховуючи його поведінку після затримання (визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину), запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу свого підтвердження не знайшли.

Твердження захисника про те, що підозрюваний визнає вину, активно сприяє у розкритті злочину , заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути в даному випадку з урахуванням всіх обставин кримінального провадження безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і особистого зобов`язання.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а застосований запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, є безпідставними.

Разом з тим, обираючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою та визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчим суддею, визначаючи розмір такої застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працюючих осіб, що в 4 рази перевищує максимальний розмір , передбачений п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, помилково розтлумачено положення абзацу 2 ч.5 даної норми, згідно положень якої у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, тому до нього не може бути застосовано розмір застави більший, ніж той, що визначений в п.1 ч.5 ст.182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є слушними.
Таким чином, враховуючи не дотримання слідчим суддею вимог ст.182 КПК України, ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу не може залишатися в силі та на підставі ч.3 ст. 407, 412 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою необхідно визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) гривень.

В решті ухвала є законною та обгрнутовано, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2022 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в частині визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) гривень.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: