Справа № 202/6286/22
Провадження № 1-кс/202/4064/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя

Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Голобородько О.М.

за участю прокурора Магери В.В.

підозрюваного ОСОБА_1

захисника Старіка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську Риженка Д.С. у кримінальному провадженні №0000738 від 13.09.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у смт. Теплик, Теплицього району, Вінницької області, раніше не судимому, військовослужбовцю ЗСУ за мобілізацією, солдату, який зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

15.09.2022 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000738 від 13.09.2022 за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_1 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця снайпера 1 механізованого відділення 1 механізовано взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , близько о 11 год. 20 хв. 13 вересня 2022 року знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в місці тимчасової дислокації 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у приміщенні недобудови у подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи невдоволеним усним зауважень прямого начальника командира 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо порушення ним правил та уставу військової дисципліни та зловживання ним спиртними напоями, діючи з прямим умислом, з метою погрози вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, задля демонстрації своєї переваги над начальником та підняти власний авторитет серед особового складу підрозділу,з метою досягнення злочинного результату - покарати начальника лейтенанта ОСОБА_2 за зроблене зауваження з приводу порушення ним військової дисципліни та намір освідувати його на стан алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні вищевказаної недобудови, навів ввірений для службового користування автомат АК-74 №НОМЕР_2 , який буву режим одиночної стрільби, пересмикнув затвор, дославши патрон до патронника, перебуваючи прямо на відстані приблизно 1,5 метрів від лейтенанта ОСОБА_2 направив автомат в напрямку тулуба лейтенанта ОСОБА_2 погрожуючи останньому погрозою вбивства, тобто солдат ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України погрозою вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

13.09.2022 солдат ОСОБА_1 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні тяжкого злочину за ст. 405 ч. 4 КК України, фактичне затримання 13.09.2022 о 20 год. 40 хв.

14.09.2022 солдату ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_1 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами потерпілого, свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Зазначив, що необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатися на волі.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що обрання відносно нього іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, створить передумови для переховування ОСОБА_1 від органів досудового розслідування або суду, оскільки він отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З метою запобігання переховування ОСОБА_1 від органів досудового розслідування та суду незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, просив слідчого суддю обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи майновий стан підозрюваного та значну суспільну небезпеку зазначив, що застава у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити належне виконання останнім покладених на нього обов`язків, а тому просив слідчого суддю визначити підозрюваному заставу у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_1 пояснив, що усі зазначені у клопотанні ризики є припущеннями прокурора та не підтверджені жодним доказом. Просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник Старік А.О. у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного та додатково пояснив, що у разі обрання запобіжного заходу слід враховувати його матеріальний стан та призначити мінімальну заставу.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебувають матеріали кримінального провадження №0000738 від 13.09.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

14.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_1 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме повідомленням командира ВЧ про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_1 , показаннями свідків, копією довідки ВЛК, копією витягу з наказу тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_1 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_1 на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу через дружні умовляння вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Так, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_1 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_1 без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та чинити вплив на свідків.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_1 застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як у судовому засіданні прокурором, як того вимагає абз.4 ч.5 ст.182 КПК України, доведено, що має місце виключний випадок.

Під виключним випадком слідчим суддею розуміється те, що злочин, у якому підозрюється військовослужбовець ОСОБА_1 вчинено під час коли триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, а отже погроза військовослужбовця командиру послаблює обороноздатність України та негативно впливає на бойовий дух та моральний стан усієї роти.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюваному ОСОБА_1 для розслідування кримінального провадження №0000738 від 13.09.2022, на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 13 вересня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 12.11.2022 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 260 000 грн. 00 коп. (двісті шістдесят тисяч грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Луганського зонального відділу ВСП.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 20.09.2022.

Слідчий суддя А. О. Михальченко