ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/272/22 Справа № 712/5789/22 Категорія: Категорія: ст.ст. 181, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участю: прокурора: підозрюваного: захисника: захисника: захисника: ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та апеляційну скаргу Черкаського окружного прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_11 та погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні № 10000051 від 22.07.2022 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, працює на посаді виконувача обов`язків директора КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради, раніше не судимий, є інвалідом ІІ групи, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_11 , вніс погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи відповідно до Розпорядження Черкаського міського голови від 20.05.2022 № 382-р,в, на посаді виконуючого обов`язки директора Комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради, , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, вимагав та отримав від ОСОБА_13 неправомірну вигоду за безперешкодне функціонування атракціонів на території парків м. Черкаси, за наступних обставин.

Відповідно до Статуту КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 25.02.2021 № 4-30:

П. 3.2. підприємство здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту.

П. 3.6. підприємство має право укладати від свого імені господарські правочини, договори (контракти) купівлі-продажу, лізингу, підряду, страхування майна, оренди, найму, тощо, бути позивачем і відповідачем у суді, господарському та третейському судах України, а також у судах інших інстанцій, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього Статуту.

П. 5.1. поточне (оперативне) управління підприємством здійснює директор підприємства.

П. 5.4. директор діє без доручення від імені підприємства представляє його на підприємствах, в установах та організаціях, розпоряджається коштами та майном відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту, укладає договори, видає доручення, у межах своєї компетенції видає накази, обов`язкові для виконання всіма підрозділами та працівниками підприємства, вирішує інші питання, віднесені законодавством України та/або умовами укладеного контракту віднесеними до компетенції директора підприємства.

Так, ОСОБА_7 , обіймаючи в комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів з метою одержання для себе неправомірної вигоди, в середині липня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території «Дитячого парку», що по бульвару Шевченка в м. Черкаси, зустрівся з ОСОБА_13 та висловив вимогу надання йому неправомірної вигоди у виді сплати йому грошових коштів за безперешкодну діяльність атракціонів, розміщених тещею ОСОБА_13 - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 на території паркових зон в місті Черкаси, а саме: сплачувати йому щопонеділка від 20 % до 70 % від отриманого прибутку з кожної локації, в залежності від місця розташування, що за два тижні функціонування атракціонів, становило 40-43 тисячі гривень.

Після цього, 29.07.2022, близько 10 години 30 хвилин, на території КП «Дирекція парків», що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , повторно висловив ОСОБА_13 вимогу сплатити йому грошові кошти за продовження безперешкодного функціонування встановлених його тещею ФОП ОСОБА_14 атракціонів на території парків м. Черкаси, за попередньо озвученою ним схемою (від 20% до 70% від отриманого прибутку з кожної локації в залежності від місця розташування), що з урахуванням періоду функціонування атракціонів, становило 77 700 (сімдесят сім тисяч сімсот) гривень.

02.08.2022, близько 11 години 20 хвилин, на території скверу розташованого із тильної сторони будівлі Черкаської обласної державної адміністрації, що за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне одержання неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_13 , який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, грошові кошти в сумі 77 700 (сімдесят сім тисяч сімсот) гривень, за продовження безперешкодного функціонування встановлених його тещею ФОП ОСОБА_14 атракціонів на території парків м. Черкаси, шляхом надання ОСОБА_7 вказівки ОСОБА_13 покласти грошові кошти до бардачка автомобіля марки «MITSUBISHI Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що ОСОБА_13 і зробив.

02 серпня 2022 року о 11 годині 40 хвилин в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

З метою застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю та використанням службового становища. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, ОСОБА_7 на даний час не одружений, дітей на утриманні не має, нерухоме майно у власності підозрюваного відсутнє, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, які лише підвищують ризик переховування.

Усвідомлюючи тяжкість покарання ОСОБА_7 може використати наявні у нього засоби та можливості (станом на 2021 рік останній декларував наявність автомобіля та 30 000 доларів США) для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відтак, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, перебуваючи на волі та використовуючи своє службове становище та набуті в ході роботи соціальні зв`язки, в тому числі і між працівниками органів місцевого самоврядування та органів влади, ОСОБА_7 може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому провадженні, зокрема, матиме можливість безперешкодно чинити тиск на основного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_13 з метою схилення останнього до зміни показів, працівників підприємства, а також інших підприємців, які здійснюють свою діяльність у паркових зонах міста, з якими він може безперешкодно контактувати.

Відтак, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, останній матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Окрім того, на думку слідчого, наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 обіймав посаду виконувача обов`язків директора КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради під час вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про можливості та зв`язки, наявні у підозрюваного, які він зможе використати і у подальшому для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином - шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників та сторін кримінального провадження, штучного створення доказів своєї невинуватості, тощо.

Окрім того, перебуваючи на волі та продовжуючи використовувати своє службове становище в КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради, ОСОБА_7 може вчинити інший злочин, пов`язаний із вимаганням неправомірної вигоди від підприємців, які здійснюють свою діяльність у паркових зонах міста.

На підставі вищевикладеного, прокурор вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. З огляду на викладене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім та дієвим заходом забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 4 ч. 5 ст.182 КПК України, в розмірі спричинених матеріальних збитків, що становить 992 400 гривен, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року у клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_11 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 04 жовтня 2022 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , працівниками КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради та підприємцями, які здійснюють свою діяльність у паркових зонах міста, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

5) здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з під варти в залі суду.

Виконання ухвали покладено на старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_11 .

Судове рішення мотивовано тим, що слідчий суддя вважає, що не доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування. Також слідчим не доведено, що підозрюваний може вчинити інший злочин, пов`язаний з вимаганням неправомірної вигоди.
Однак слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що підозрюваний може використовувати своє службове становище і впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні і існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
На думку слідчого суддів, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведено застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною через невідповідність висновків викладених в ухвалі , фактичним обставинам кримінального провадження та тим обставинам, які встановлені під час розгляду даного клопотання, просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, з визначенням застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 400 грн та з покладенням обов`язків, указаних у клопотанні.

Обгрунтування апеляційної скарги аналогічне клопотанню слідчого про застосування заходу у вигляді тримання під вартою, крім того зазначає, що за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя погодилась з обгрунтованість підозри ОСОБА_7 та наявністю ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте пославшись на стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, інвалідність ІІ групи, а також відсутність судимостей зазначила на недоведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте залишено без належної оцінки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до примітки ст. 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України іспитового строку.

Також зазначає, що ОСОБА_7 на даний час не одружений, дітей на утриманні не має, нерухоме майно у власності відсутнє, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які лише підвищують ризик переховування.

Слідчим суддею не вмотивовано яким чином інвалідність ІІ групи підозрюваного впливає на існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. При цьому слідчий суддя не надав жодної оцінки тому факту, що інвалідність жодним чином не перешкоджала підозрюваному працювати, а медичних документів, які б підтверджували неможливість утримання ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора не надано.

Відсутність судимостей також жодним чином не усуває ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 просили скасувати ухвалу слідчого судді , вважаючи її необґрунтованою, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом за відсутності обґрунтованої підозри, наявності ризиків, доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення та доведеності своєї позиції з боку досудового слідства було прийнято рішення застосувати запобіжний захід щодо особи.

Вказують, що стороною обвинувачення не подано до суду жодних доказів саме причетності ОСОБА_7 до вимагання від ОСОБА_13 будь-яких грошових коштів, не надано жодного доказу, що ОСОБА_13 уповноважений у визначеному законом порядку представляти інтереси ФОП Журавльової перед іншими органами, в тому числі й у відносинах з КП «Дирекція парків» та правоохоронними органами, не надано жодного документу, які б надавали ФОП ОСОБА_18 розміщувати дитячі атракціони на території парків міста та здійснювати там підприємницьку діяльність.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі залишив поза увагою цілу низку правових позицій Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, а саме що таке ознака , як вимагання хабара, зокрема, судову практику викладену у постанові від 20.11.2018 у справі №621/2190/16-к, постанові від 21.01.2016 року у справі № 5-124кс-15.

Також слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надавши оцінку припущенням сторони обвинувачення щодо їх наявності, грубо ігноруючи позицію сторони захисту про те, що відповідно п. 5 ч. 1 с. 184 КПК України, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, зобов`язаний посилатися на матеріали, що підтверджують ці обставини, а відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, додати до клопотання копії матеріалів, яким обґрунтовує наявність зазначених ризиків.

Вказує, що посилання слідчого судді на наявні ризики, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними та необґрунтованими, а ні матеріалами кримінального провадження, а ні доданими до клопотання слідчого матеріалами не підтверджені.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження особи на свободу і особисту недоторканість неможливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вважають, що жодним чином не обґрунтованим та не доведеним, що застосування більш м`якого запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотаннях матеріалах, такі про такі обставини відсутні.

Слідчим суддею при постановленні ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має тяжко хворого батька похилого віку, має позитивні характеристики з місця проживання та з місць роботи, має інвалідність та тяжкі захворювання. До кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий. Всі докази з приводу вищезазначених обставин надавались стороною захисту з запереченням на клопотання про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги Черкаського окружного прокурора ОСОБА_6 та доводи апеляційної скарги захисників ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є, зокрема, домашній арешт.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2022 року за ч. 3 ст. 368 КК України.

02 серпня 2022 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7

03 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого. Врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Доводи захисників, що слідчий суддя в ухвалі залишив поза увагою цілу низку правових позицій Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, а саме що таке ознака , як вимагання хабара, зокрема, судову практику викладену у постанові від 20.11.2018 у справі №621/2190/16-к, постанові від 21.01.2016 року у справі № 5-124кс-15, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки слідчий суддя на даній стадії провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Дослідження та оцінка доказів, у тому числі оцінка правильності кваліфікації дій особи відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Доводи захисників, що ОСОБА_7 має тяжко хворого батька похилого віку, суд апеляційної інстанції вважає недоведеними, з огляду на наявність в матеріалах справи лише копії пенсійного посвідчення батька підозрюваного, що не є достатньою підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.
Також посилання захисників в апеляційній скарзі, що слідчим суддею не було враховано характеристики з місця проживання та з місць роботи, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки наявність позитивних характеристик не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Крім того, при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчим суддею були враховані, зокрема, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, раніше не судимий та стан його здоров`я, тому і застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню враховуючи його посаду та його зв`язки. Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим ризик, який полягає у можливості незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про існування ризику у кримінальному провадженню іншим чином та не доведеність слідчим та прокурором достатності застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, який на момент вчинення злочину обіймав посаду виконуючого обов`язки директора Комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради та тяжкістю злочину, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, відтак підстав вважати його занадто суворим немає.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та наявність у нього коштів у розмірі 30 000 доларів і автомобіля , які можуть бути використані для переховування від правоохоронних органів і суду, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178 КПК України.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням додаткових процесуальних обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та апеляційну скаргу Черкаського окружного прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 17 серпня 2022 року.

Головуючий:

Судді: