Провадження № 1-кп/761/1977/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003283 від 21 серпня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Носівка Носівського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003283 від 21 серпня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою від 26 травня 2022 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 24 липня 2022 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, не працює та не займається суспільно корисною працею, тобто немає постійного джерела доходу, раніше судимий, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що ризики, визначені ст.177 КПК України відсутні. Просила врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив врахувати, що в нього є постійне місце проживання та змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зобов`язався з`являтись до суду за першим викликом.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан обвинуваченого, існування ризиків переховуватись від суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює та не займається суспільно-корисною працею, втім є цілком ймовірним існування ризику, що обвинувачений може ухилитися від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке може бути призначено у випадку встановлення його вини.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду,який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому доводи захисника в судовому засіданні щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт не спростовують вищенаведених висновків суду.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що свідчать встановлені обставини та дані, що характеризують його особу, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 20 серпня 2022 року.

На підставі викладеного,керуючись ч.3 ст. 331, ст. 369 КПК України,суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраного у вигляді тримання під вартою, до 20 серпня 2022 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р 2089. Призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року по справі 761/26052/21, кримінальне провадження № 1-кп/761/1977/2022.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Прибувати за кожною вимогою до суду;

2. Не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання чи перебування без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою суду обов`язків 60 днів з моменту внесення обвинуваченим застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1