КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2331/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 758/3653/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Сумським апеляційним судом, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25.05.2022 року задоволено частково клопотання першого заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 23.06.2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 400 ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста тисячі), із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого еа утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 191, ч.3 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25.05.2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, на думку захисника, слідчий суддя формально вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх існування повністю спростоване стороною захисту. Так, ОСОБА_7 , одружений, має на утриманні дитину, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює на посаді першого заступника голови Буринської міської ради, до затримання весь час перебував на території громади та проходив військову службу. Крім того, ОСОБА_7 є учасником АТО, має первинне військове офіцерське звання в ЗСУ, бере активну участь у відстоюванні прав ветеранів АТО, характеризуючі дані та життєвий шлях свідчать лише, про те, що останній заінтересований у всебічному на об`єктивному розгляді кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості підозри захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували дане, а протоколи допиту, які долучені до матеріалів справи, відповідно до КПК України не можуть бути досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Стороною захисту також, були відібрані пояснення понад 50 свідків, які заперечували про існування обставин, які обґрунтовують підозру. На даний час органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої дії.

Застосування запобіжного заходу при введенні воєнного стану на території України є можливим за постановою прокурора про застосування запобіжного заходу, коли наявний наказ про тимчасове зупинення здійснення судочинства, однак такі накази голови Подільського районного суду м. Києва на порталі Судова влада були відсутні, що свідчить про зловживання прокурором процесуальними правами. Також, була порушена підслідність даного кримінального провадження, оскільки місце вчинення кримінального правопорушення на території Сумської області, а постанови Генерального прокурора чи його заступників про визначення підслідності за поліцією Подільського району м. Києва відсутні, так як і про те, що процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадження доручено Подільській окружній прокуратурі.

Враховуючи викладене ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2022 року підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000074 від 05.04.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 191, ч.3 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.
Органом досудовим розслідуванням зазначено, що постановою Буринської міської територіальної виборчої комісії від 01.11.2020 року № 28 «Про результати виборів Буринського міського голови» ОСОБА_11 визнано обраним Буринським міським головою, Конотопського району Сумської області.
Постановою цієї виборчої комісії від 04.12.2020 року № 10 «Про реєстрацію міського голови» ОСОБА_11 зареєстровано Буринським міським головою, тобто останній являється особою, щодо якої здійснюється особливий порядок повідомлення про підозру.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Крім того, 14.03.2022 року, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 133/2022, в Україні було продовжено введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 26.03.2022 року строком на 30 діб.
ОСОБА_11 є фактичним власником (контролером) сільськогосподарських підприємств СФГ «ЛАДУХА В.Б.», ФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС - 2007», ФГ «Агросвіт-2007», ФОП « ОСОБА_12 », які юридично оформлені на близьких осіб ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Дані підприємства мають у власності та розпорядженні значну кількість нерухомого, рухомого майна, паливно-мастильних матеріалів та інших товарно-матеріальних цінностей, необхідних для ведення підприємницької діяльності, вигодонабувачем якої, являється безпосередньо ОСОБА_11 .
З метою убезпечення від знищення, пошкодження або розграбування військовослужбовцями збройних сил російської федерації майна ОСОБА_11 - сільськогосподарської та автотранспортної техніки, паливно-мастильних матеріалів, приміщень та будівель, інших товарно-матеріальних цінностей сільськогосподарських підприємств СФГ «ЛАДУХА В.Б.», ФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС-2007», ФГ «Агросвіт-2007», ФОП « ОСОБА_12 », які юридично були зареєстровані на його дружину ОСОБА_12 та матір ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , погодившись на пропозицію ОСОБА_11 прийняв рішення про участь у створеній та очоленій ОСОБА_11 організованій злочинній групі, до складу якої увійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, а саме: колабораційної діяльності у вигляді співпраці з представниками збройних формувань держави-агресора - з військовослужбовцями збройних сил російської федерації, шляхом здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, з єдиним планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованого на досягнення плану скоєння злочинів, відомого всім учасникам групи.
Стійкість створеної ОЗГ була забезпечена стабільним складом її учасників - 3 особи. ОСОБА_7 та ОСОБА_14 повністю підпорядковувались організатору ОСОБА_11 , оскільки були давно знайомі, разом працювали до 24.02.2022 року та працюють на даний час. ОСОБА_7 являється першим заступником міського голови м. Буринь, а ОСОБА_14 - депутатом Буринської міської ради.
Під час створення даної злочинної групи, кожен з її учасників усвідомлював злочинні дії пов`язані з колабораційною діяльністю у вигляді надання інформаційної підтримки військовим формуванням держави-агресора.
За таких обставин зазначена організована група спочатку своєї діяльності являлась стабільною та згуртованою, мала постійний міцний внутрішній зв`язок між учасниками групи, їх правил поведінки, організатора, чіткого визначення функцій кожного учасника, високого рівня узгодженості дій учасників, єдиного плану, в якому передбачено розподіл функцій учасників групи і який доведено до їх відома, наявний для функціонування групи фінансові та інші матеріальні засоби.
На виконання цього злочинного плану, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , задля збереження прихильності невстановлених представників збройних формувань держави-агресора - військовослужбовців збройних сил російської федерації упродовж окупації з 24 лютого 2022 року до 3 квітня 2022 року, зокрема 16.03.2022 року, 23.03.2022 року перебуваючи у м. Буринь, здійснювали інформаційну діяльність, шляхом проведення бесід з мешканцями Буринської територіальної громади, в яких вказували на необхідність підтримки держави-агресора та її збройних формувань, які в цей час проводили наступальні дії в сторону міста Києва та за їх словами повинні захопити столицю нашої держави, надання військовослужбовцям збройних сил російської федерації безперешкодного, першочергового доступу до лікувальних закладів м. Буринь - КНП «Буринська лікарня ім. проф.Н.П. Новаченкова», лікарських засобів; забезпечення продуктами харчування та іншими засобами для задоволення побутових потреб; засобів та місць для облаштування ворожих бойових позицій на території територіальної громади; орієнтування збройних формувань на місцевості, повідомлення найшвидших шляхів для просування ворожих військ у напрямку м. Києва, місць розташування підрозділів Збройних сил України.
Крім цього, ОСОБА_11 з метою убезпечення від знищення, пошкодження або розграбування військовослужбовцями збройних сил російської федерації власного майна - сільськогосподарської та автотранспортної техніки, паливно-мастильних матеріалів, приміщень та будівель, інших товарно-матеріальних цінностей сільськогосподарських підприємств СФГ «ЛАДУХА В.Б.», ФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС-2007», ФГ «Агросвіт-2007», ФОП « ОСОБА_12 », які юридично були зареєстровані на його дружину ОСОБА_12 та матір ОСОБА_13 , створивши та очоливши організовану злочинну групу, до складу якої увійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, з єдиним планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованого на досягнення плану скоєння злочинів, відомого всім учасникам групи, прийняв рішення у проведенні колабораційної діяльності у вигляді співпраці з представниками збройних формувань держави-агресора - з військовослужбовцями збройних сил російської федерації, шляхом передачі їм матеріальних ресурсів.
На виконання цього злочинного плану ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи, задля збереження прихильності невстановлених представників збройних формувань держави-агресора - військовослужбовців збройних сил російської федерації упродовж окупації з 24 лютого 2022 року до 3 квітня 2022 року, зокрема 20.03.2022 року, 21.03.2022 року перебуваючи у м. Буринь, неодноразово передавали невстановленим представникам збройних формувань держави-агресора - з військовослужбовцями збройних сил російської федерації матеріальні ресурси - паливно-мастильні матеріали для заправки техніки, надавали для розміщення особового складу військовослужбовців збройних сил російської федерації приміщення ФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС-2007», розташовані за адресою: м. Буринь, вул. Лікарняна, 3, та СФГ « ОСОБА_15 », розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , забезпечуючи їх продуктами харчування та іншими засобами для задоволення побутових потреб.

28.04.2022 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.04.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28 ч. 6 ст.111-1 КК України.

01.05.2022 року керівником Подільської окружної прокуратури міста Києва за результатами розгляду клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні винесена постанова про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 27.05.2022 року.

24.05.2022 року перший заступник керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 23.06.2022 року включно.

25.05.2022 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва задоволено частково клопотання та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 23.06.2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 992 400 ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста тисячі).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 191, ч.3 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, всупереч доводам захисника, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_16 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про підозру від 30.04.2022 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 191, ч.3 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється.

Крім того, фактичні обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, як вбачається з матеріалів провадження, викладено і у клопотанні органу досудового розслідування.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, відтак доводи захисника стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Всупереч доводам сторони захисту, органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також впливу на свідків у даному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень або ж продовження кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків про які також зазначає захисник у апеляційній скарзі. Зокрема те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, працевлаштований, є учасником АТО, раніше не судимий, тобто дані, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, проте з урахуванням вищевказаних обставин, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_7 підозрюється вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 191, ч.3 ст.28, ч. 6 ст. 111-1 КК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив останньому строк тримання під вартою.

Стосовно доводів сторони захисту про порушення органом досудового розслідування процесуального права в частині постановлення прокурором постанови про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без відповідного наказу про тимчасове зупинення здійснення судочинства Подільським судом міста Києва, слід зазначити наступне.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні було введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 14 березня 2022 року, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 133/2022, в Україні було продовжено введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб та в подальшому, неодноразово було продовжено введення воєнного стану.

Законодавець визначив особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України у разі введення воєнного стану та якщо: відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями140, 163, 164, 170, 173, 186, 187, 189, 190, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245,248, 250 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1, 185, 186, 187, 189-191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-2631, 294, 348, 349, 365, 377 379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про наявність у прокурора повноважень щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб, який підозрюється зокрема у вчиненні злочину, передбаченому ст. 111-1 КК України, та не передбачає обов`язкової умови зазначеного застосування наявності наказу про тимчасове зупинення судочинства, тому доводи захисника в цій частині підлягають відхиленню.

Перевіряючи доводи захисника в частині порушення підслідності даного кримінального провадження, необхідно звернути увагу на наявний витяг з ЄДРДР від 05.04.2022 року, відповідно до якого станом на час подання клопотання органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000074 є Подільське УП ГУ НП у м. Києві. Вказане провадження об`єднане із кримінальними провадженнями №0000075, №0000128, №0000150 на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України та визначено здійснення процесуального керівництва за Подільською окружною прокуратурою.

Тобто, на момент подання клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 здійснювалося Подільським УП ГУ НП у м. Києві та процесуальне керівництво Подільською окружною прокуратурою, відтак підстав вважати порушення підслідності даного провадження у колегії суддів немає.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останньому заставу у межах 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 400 ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста тисячі), що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року, якою задоволено частково клопотання першого заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 23.06.2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 400 ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста тисячі), із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4