Справа № 182/3733/22
Провадження № 1-кп/0182/957/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2022 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополь в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2022 за № 0000078 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, судимості немає,
у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
28.06.2004 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-4932, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, в особі матері ОСОБА_4 , починаючи з 17.05.2004 та до повноліття дитини.
На підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Нікопольським міськрайонним управлінням юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 14697649 від 18.08.2004, щодо виконання виконавчого листа № 2-4932, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, в особі матері ОСОБА_4 , починаючи з 17.05.2004 та до повноліття дитини.
Проте, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що має необхідність сплачувати присуджені судом аліменти, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, від сплати аліментів злісно ухиляється.
Так, у період часу з квітня 2010 року по вересень 2013 року ОСОБА_2 почав частково виконувати рішення суду, шляхом відрахування з його заробітної плати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 . Після звільнення ОСОБА_2 з основного місця роботи жодних виплат аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання своєї дитини не здійснював, заходів щодо працевлаштування та отримання доходу з метою сплати аліментів на утримання дитини не вживав, жодним чином не допомагав, чим умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_5 , відповідно до виконавчого листа станом на 21.09.2021 становить 187 155 грн. 56 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів згідно довідки-розрахунку.
Таким чином, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до праці, ОСОБА_2 на попереджувальні листи Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про необхідність погашення заборгованості і сплати аліментів не реагував, жодним чином не допомагав та не брав участь в утриманні дитини ОСОБА_3 , що свідчить про умисне, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Таким чином, ОСОБА_6 у період часу з квітня 2010 по вересень 2021 умисно, злісно, ухилявся від сплати коштів встановлених виконавчим листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-4932 від 28.06.2004 на користь ОСОБА_4 на утримання своєї дитини ОСОБА_3 .
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.01.2022 від ОСОБА_4 ; довідки про заборгованість ОСОБА_2 по аліментам від 11.02.2022; розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому документу № 2-4932; письмового повідомлення з Нікопольського міськрайонного центру занятості від 22.02.2022; письмового повідомлення директора Нікопольського міськрайонного центру зайнятості від 02.02.2022; письмового повідомлення начальника ГУ пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.02.2022; письмового повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.02.2022; письмового повідомлення з управління соціальної політики Нікопольської міської ради від 08.02.2022; копії свідоцтва про укладення шлюбу; копії свідоцтва про розірвання шлюбу; копії листа № 9 від 28.04.2009 директора ПП ВКФ «Євромебель-Плюс» до державної виконавчої служби про направлення виконавчого листа з приводу утримання аліментів з ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням останнього; копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копії заяви ОСОБА_4 про виконання рішення суду в частині стягнення аліментів; копії виконавчого листа від 28.06.2004; копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2004; письмового повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2022; письмового повідомлення в.о. начальника Управління соціальної політики Нікопольської міської ради від 23.09.2022; письмового повідомлення директора Нікопольського міськрайонного центру зайнятості від 22.09.2022.
29 вересня 2022 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2022 за № 0000078 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 8-10). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 та самим потерпілим ОСОБА_3 , який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, надано також письмову заяву, в якій останні погодилися зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначили, що вони ознайомлені з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилися з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 13).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 , який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, в якій вони зазначають, що згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, законного представника неповнолітнього потерпілого та самого потерпілого, який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.
Так обвинувачений ОСОБА_2 судимості немає (а.п. 26, 83, 84), не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально (а.п. 87). Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 85, 86), розлучений (а.п. 41).
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді громадських робіт, оскільки обставини, які перешкоджають призначенню даного виду покарання, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України, відсутні.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1