Справа № 752/4542/22
Провадження № 1-кс/752/1425/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 23.04.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городовище Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000776, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 ККУкраїни.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000776, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, без мети збуту, у великих розмірах.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, без мети збуту, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав психотропну речовину - амфетамін, що знаходилась у двох поліетиленових пакетах в середині із речовиною рожевого кольору, які він помістив до власної барсетки, яку тримав в руках, чим став незаконно зберігати при собі психотропну речовину амфетамін, без мети збуту, у великих розмірах.
В подальшому, 23.04.2022 року близько 18:20 год., ОСОБА_4 перебував на вулиці Саперно-слобідській, біля Південного мосту у місті Києві, де привернув увагу працівників поліції, які вирішили, відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про поліцію», перевірити його на причетність до вчинення злочинів. В ході проведення поверхневої перевірки, відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про поліцію», а саме візуального огляду особи та його речей, було встановлено, що останній зберігає при собі заборонені предмети або речовини. З метою вилучення заборонених в обігу предметів та речовин, а також подальшого проведення експертного дослідження, останнього було доставлено до слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.
Після чого, 23.04.2022 року, о 20:05 год., в ході проведення обшуку затриманої особи, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих у ОСОБА_4 , за вказаною вище адресою, було виявлено та в подальшому вилучено із барсетки, яку останній тримав в руках два поліетиленових пакети в середині із речовиною рожевого кольору, яку він зберігав при собі без мети збуту.
Згідно висновку експерта, надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса амфетаміну в речовині 12,993 г.
Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», до 0,15 г амфетамін, вважається невеликім розміром, від 1,5 г до 15,0 г великим розміром, а від 15,0 г і більше особливо великим розміром.
26.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
На обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та суду; крім того він офіційно не працевлаштований, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушеннята продовжити свою злочинну діяльність, наявна можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Пояснив, що ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування; сприяє у досудовому розслідуванні. Ризики, про які вказано у клопотанні про застосування запобіжного заходу, відсутні.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що повністю визнає свою вину.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000776, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

23.04.2022 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 26.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Виходячи з цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого, за який законом передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_4 міг вчинитизазначений вище злочин.
Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи допитів свідків, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, висновок експерта та інші відомості, додані до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховатись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, за який законом передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Щодо ризику незаконно впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнього кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором обґрунтована, оскільки ОСОБА_4 може продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення шляхом придбання та зберігання заборонених в обігу предметів та речовин.

За таких обставин, доводи сторони обвинувачення про вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, заслуговують на увагу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, сімейний стан, майновий стан, наявність постійного місця проживання, соціальні зв`язки, наявність судимостей, розмір шкоди завданої злочином, обставини вчинення злочину.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нетяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч.ч.1,2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З огляду на викладене вище, враховуючи існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважаю наявними підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, до 21.06.2022 року включно.

Одночасно із цим, на підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 21.06.2022 включно, слід покласти такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати цілодобово місце свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, тобто до 21.06.2022 року включно, за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, а саме:

- не залишати цілодобово місце свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 21.06.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 02.05.2022 року о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1