Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/860/22
Провадження № 1-в/553/209/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10.05.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 , представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)»: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собич, Шосткинського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.11.2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

по даній справі засуджений: 04.10.2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі;

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 жовтня 2012 року змінено, виключено із резолютивної частини вироку посилання суду про застосування принципу часткового складання покарань при призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків за ст. 71 КК України, в інший частині вирок суду залишено без змін;

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 18.05.2012 року по 22.01.2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харків перебувало клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Справа перебувала в провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова та Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2022 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в обґрунтування якого останній зазначив, що він засуджений за ч.3 ст.153 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі на даний час відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», має сталі соціальні зв`язки (отримує посилки та передачі від родичів та близьких, листується із ними та спілкується шляхом телефонних розмов), має 18 заохочень за виконання покладених обов`язків тощо, а також 3 стягнення за порушення режиму тримання, які було достроково зняті у встановленому законом порядку, за час перебування у виправних установах працював на виробничих об`єктах із нарахуванням заробітної плати, характеризувався посередньо. Вважає за необхідне застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримував та просив його задовольнити, посилаючись на те, що він вважає, що досяг належного ступеня виправлення.

У судовому засіданні представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 просив відмовити, оскільки згідно характеристики засуджений зарекомендував себе як особа, що не довела свого виправлення, застосування ст.81 КК України не доцільно.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вказував, що засуджений не довів своє виправлення, за час відбування покарання характеризується неоднозначно, мав стягнення, що не може свідчити про його сумлінну поведінку під час відбування всього терміну покарання.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.10.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 153 , ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України та призначено йому покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22.01.2013 року апеляцію прокурора задоволено. Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.10.2012 року змінено, виключено із резолютивної частини вироку посилання суду про застосування принципу часткового складання покарань при призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків за ст. 71 КК України, в інший частині вирок суду залишено без зміни, апеляцію засудженого без задоволення.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 18.05.2012 року по 22.01.2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було залишено без задоволення, та у вказаній ухвалі судом було встановлено, що аналіз вищезазначених матеріалів, що характеризують засудженого, вказує на недоведеність виправлення останнього під час відбування покарання та відсутність на даний час підстав для беззаперечного висновку про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.05.2021 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без змін.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 року клопотання в.о. керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 про внесення інформації до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було задоволено. Внесено до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, відомості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собич, Шосткинського району Сумської області, засудженого вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.10.2012 р. за ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд враховує особу засудженого, дані щодо виду та кількості стягнень за весь період відбування ним покарання, а також тяжкість вчинених засудженим злочинів та їх наслідки, термін невідбутого засудженим покарання.

Крім того суд враховує, що відповідно до вироку засуджений ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, а саме передбачений ч.3 ст.153 КК України.

Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, погашені стягнення за порушення дисципліни та їх кількість і характер, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не ґрунтується на матеріалах провадження. Сама лише характеристика засудженого не свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд, при вирішенні даного подання, враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, зокрема, те, що останній поміщався до ДІЗО за вчинення порушення відбування покарання, а саме, за зберігання заборонених речей; його ставлення до вироку, виду та міри покарання, яка йому була призначена, а також тяжкість вчиненого та його наслідки, так як злочин засудженим було вчинено передбачений ч.3 ст. 153 ККУ, тобто насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства вчинене повторно щодо малолітнього.

Суд приходить до висновку щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України у своїй сукупності є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_4 в цілому, суд вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Наведені дані свідчать про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання та відповідають в повній мірі висновкам характеристики.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 на даний час на шлях виправлення не став, його поведінка та ставлення до праці не відповідають критеріям визначеним в ст. 81 КК України, а тому відсутні підстави для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення останнього.

Суд вважає передчасними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з клопотанням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1