КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/43/22
Провадження № 1-і/552/55/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185; ч.3 ст.357; ч.2 ст.186 КК України,-
за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
16.05.2022 прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_3 , вказуючи на те, що в провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.185; ч.3 ст.357; ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 стосовно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», який на підставі положень ст.615 КПК України продовжено до 21.05.2022.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 на строк 60 днів, посилаючись на те, що строк дії попередньої ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, який продовжений на підставі ст..615 КПК України, спливає. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким злочином за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 - ти років, не працює, тобто не має постійного джерела існування, відсутні міцні соціальні зв`язки, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно довідки с ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 05.03.2022 доступ до глобальної мережі інтернет відсутній, у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі.

Враховуючи те, що станом на 18.05.2022 відсутня можливість розгляду клопотання за участю обвинуваченого, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність останнього. Крім того відповідно до п.7 листа Верховного Суду від 03.03.2022 за № 1/0/2-22, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні в задоволенні клопотання прокурора просить відмовити, у зв`язку з тим, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачені ст..177 КПК України.

З`ясувавши думку учасників процесу, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, ч. 1 ст. 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин, через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів, для унеможливлення, або ж мінімізації, вчинення протиправних діянь.
ОСОБА_3 обвинувачується також у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 - ти років, на даний час встановлений на підставі ст.615 КПК України строк тримання під вартою закінчується. ОСОБА_3 на теперішній не має постійного джерела існування, відсутні міцні соціальні зв`язки, на теперішній час судове слідство по кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не закінчено, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі " Іліков проти Болгарії" від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до шістдесяти днів - до 16 липня 2022 року, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти днів до 16 липня 2022 року включно.
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи « Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 16 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Судді : ОСОБА_1