Справа № 462/5290/20
провадження 1-кс/462/1010/22
У Х В А Л А
29 червня 2022 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , який діє відповідно до ордера про надання правової допомоги, звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді з вказаним клопотанням про скасування арешту на майно ОСОБА_6 будівлю лазні-пральні, котельні та земельну ділянку, що по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.10.2020 року.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001583 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України, в межах якого, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_7 від 30.10.2020 року накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га, кадастровий номер :06:018:0128, що розташована по АДРЕСА_1 ; будівлі лазні-пральні, площею 543,7 кв.м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , заборонивши ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам розпоряджатись та відчужувати вказане майно, зокрема, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, тощо). Постановою приватного виконавця ОСОБА_8 (далі- «постанови») від 23.09.2020 року в межах виконавчого провадження №63081481 описано та накладено арешт на вказане вище майно із забороною відчуження останнього. Пунктом 3 вказаної Постанови ОСОБА_5 призначено відповідальним зберігачем. ОСОБА_4 обгрунтовуючи вимоги про скасування арешту покликається на положення ст.174 КПК, зазначаючи про необгрунтованість та незаконність накладеного арешту, з огляду на те, що слідчим суддею не було враховано зупинення 09.06.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_9 виконавчого провадження №56737606, тому вважає про передчасність порушених прав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та такі не є претендентами на майно ОСОБА_6 , оскільки рішенням суду в цивільній справі №462/2589/14 відмовлено в задоволенні позовної вимоги в частині визнання права власності на майно та як стверджує ОСОБА_4 у випадку дійсного боргу, права останніх були б гіпотетичними, натомість, вказує про те, що рішенням Фраківського районного суду м.Львова від 10.04.2020 року у справі №465/1005/20 стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 17 640 000 гривень. Відтак, зазначає, що ОСОБА_5 є стягувачем у зазначеному вище виконавчому провадженні №63081481. Також, ОСОБА_4 вказує про те, що Пустомитівським районним судом Львівської області відкрито провадження за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 про визнання недійним правочину, що, на думку ОСОБА_4 є передчасним стверджувати про порушення прав останніх, навіть, враховуючи те, що заходи забезпечення, які вживались в цивільній справі №462/2990/14 скасовані. Крім цього, зазначає, що на його думку, незаконність певних дій, зокрема, щодо втручання в реєстри не встановлено, відтак, одним з основних аргументів накладення арешту постанова слідчого про визнання речовими доказами вказаного в клопотанні майна, що, на думку ОСОБА_4 не може бути єдиною та достатньою підставою накладення арешту. Тому, враховуючи викладене вище, а також те, що в подальшому арешті майна відпала потреба, з огляду на тривалий час проведення досудового розслідування та таке не є ні предметом злочину, ні речовим доказом, а відтак, просить скасувати арешт на майно, який також перешкоджає виконанню рішення суду.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, з наведених у ньому обгрунтувань.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання заперечив, зазначивши про те, що ОСОБА_5 не є особою, яка має право на звернення з таким клопотанням та вимогами, оскільки останній не має жодного відношення до кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з п.п.1, 2 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_7 від 30.10.2020 року накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га, кадастровий номер :06:018:0128, що розташована по АДРЕСА_1 ; будівлі лазні-пральні, площею 543,7 кв.м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , заборонивши ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам розпоряджатись та відчужувати вказане майно, зокрема, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, тощо).

Зі змісту ст.174 КПК України убачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями вказаної вище 174 статті КПК України визначено коло осіб, які наділяються правом звернення, в даному випадку до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту з майна.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що наведена вище 174 стаття КПК України не містить будь-яких виключень щодо кола осіб, наділених таким правом та не підлягає розширеному тлумаченню.

Адвокат ОСОБА_4 звертаючись із даним клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , мав на меті скасувати застосований захід забезпечення - арешт на користь останнього, задля подальшого розпоряджання майном, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 не є законним власником, володільцем вказаного у клопотанні майна та не має визначеного процесуального статусу такого в кримінальному провадженні №0001583.

З ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_7 , убачається те, що накладаючи арешт, слідчий суддя ОСОБА_7 виходив з доведеності розумності та співрозмірності обмеження права користування ОСОБА_6 , наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги. На думку слідчого судді, арешт нерухомого майна не матиме негативних наслідків для третіх осіб, оскільки ОСОБА_6 є одноосібним власником вказаного майна, а арешт накладається, зокрема, і з метою захисту законних, а не ілюзорних прав третіх осіб.

Як убачається з положень статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, заявником клопотання адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, взагалі не доведений до слідчого судді процесуальний статус його доверітеля в кримінальному провадженні. Так до клопотання про скасування арешту не долучіні відповідні докази, в тому числі наяність Постанови приватного виконавця ОСОБА_8 від 23.09.2020 року в межах виконавчого провадження №63081481 про призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_5 або інші документи.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_5 не відноситься до кола осіб, визначених 174 статтею КПК, який мав би право на звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням, не є законним власником, володільцем вказаного у клопотанні майна та не має визначеного процесуального статусу такого в кримінальному провадженні №0001583, тому, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, регламентовані в статті 2 КПК України, приходить до висновку про те, зазначене клопотання про скасування арешту майна подане особою, яка не наділена таким правом, відтак, в його задоволенні слід відмовити.

З огляду на наведене, керуючись ст.174, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складаний 01.07.2022 року.

Слідчий суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя:

Секретар судового засідання: