Справа № 361/7686/20
Провадження № 1-і/361/8/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.22 Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачено ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002536 від 02 жовтня 2020 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рудьківка, Бобровицького району, Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який закінчується 23 травня 2022 року, мотивуючи існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає в можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, міцних соціальних зв`язків у місті Бровари чи Броварському районі Київської області він не має, на цій території не мешкає та постійного місця проживання не має, є уродженцем та зареєстрованим у Чернігівській області, тому може покинути межі міста Бровари та Броварського району.

Крім того, обвинувачений не має постійного джерела доходу, веде антигромадський спосіб життя, будучи раніше судимим за корисливий злочин, для задоволення своїх соціальних потреб може вчиняти крадіжки чужого майна, що є єдиним джерелом його доходів, тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просив відмовити, просив застосувти відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, наголошувала, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного буде достатнім.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий суд.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, дотримуючись балансу між особистим правом обвинуваченого (доступ до правосуддя) та завданнями кримінального провадження (зокрема, захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження), враховуючи тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку, що заявлене прокурором клопотання у даній конкретній ситуації можливо розглянути без участі обвинуваченого, оскільки, на думку суду, у цьому випадку охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження має перевагу над особистим правом обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У ст. 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

05 жовтня 2020 року ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 30 листопада 2020 року.

25 листопада 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23 січня 2021 року, одночасно йому визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43940 грн., із покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

07 лютого 2022 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою по 07 квітня 2022 року, мотивуючи існуванням на момент розгляду справи ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте до цієї дати судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути закінчений.

07 квітня 2022 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою строком до 23.05.2022 року, мотивуючи тим, що на момент розгляду справи, ризики, зазначені у клопотанні не перестали існувати.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, стан здоров`я останнього, що не перешкоджає перебуванню його у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , що дає суду підстави вважати, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність зазначених ризиків та застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Визначений раніше розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 та покладені на нього процесуальні обов`язки суд вважає необхідним залишити без змін.

Дане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу розглянуто судом із урахуванням листа Верховного Суду за № 1/0/2-22 від 03 березня 2022 року щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 176 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18.07.2022 включно.

Утримувати ОСОБА_4 в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Визначену ОСОБА_4 ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2020 року заставу в розмірі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн. та покладені на обвинуваченого процесуальні обов`язки залишити без змін.

Копію ухвали направити Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1