26 вересня 2022 року
Справа № 932/5510/22
Провадження №1-кс/932/2745 /22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкає АДРЕСА_1 ,

- відносно котрого 01.04.2022 року направлено до суду обвинувальний акт за ч.4 ст. 407 КК України, та 30.08.2022 року направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 190 КК України, відомості щодо постановлення вироку відсутні, раніше судимого:

- 25.09.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, покарання не відбуто;

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась сторона обвинувачення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч..4 ст.186 КК України.

24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України 17.05.2022 року № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 травня 2022 року строком на 90 діб про що було відомо ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 11.08.2022, приблизно о 23:54 годині, перебуваючи за адресою вул. Калинова, біля буд. 52, у м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи що їх дії є очевидними для раніше знайомого потерпілого ОСОБА_10 та бажаючи подавити його волю до можливого опору, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, висунули вимогу віддати мобільний телефон «ZTE Blade A5» чорного кольору імеі НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 за допомогою двох рук підпер до стінки ОСОБА_10 , подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_10 до можливого опору, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 із карманів штанів, в які потерпілий був одягнений, відкрито викрав мобільний телефон марки «ZTE Blade A5» чорного кольору імеі НОМЕР_1 , що належить потерпілому.

Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1 700 гривень.

21.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Сторона обвинувачення зазначає про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи викладене просять слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє в чому його підозрюють, захисника не потребує, визнає свою провину та просить застосувати більш м?який запобіжний захід аніж тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 001426 від 21.09.2022 року за ознаками ч.4 ст.186 КК України.

21.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком; протоколом огляду відеозапису від 26.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу , саме тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначила, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, з конфіскаціє майна.

Однак, слід зауважити, наступне, посилання сторони обвинувачення жодним чином не обґрунтоване, всі висловлені доводи не мають жодного обґрунтування.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторам

Крім того, слідчий суддя критично ставиться до наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки дані вказівки є формальними та не підтверджується жодними матеріалами долученими до клопотання.

Так прокурор посилається на наявність ризику можливості переховуватись, у зв?язку з усвідомленням ОСОБА_5 тяжкості можливого покарання.

Однак, судом встановлено, що кримінальне правопорушення мало місце 11.08.2022 року, і до цього часу ОСОБА_5 , нікуди не зник та не переховувався.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, то більш м?які запобіжні заходи також унеможливлює спілкування з свідками та потерпілими, при цьому є більш м?яким запобіжним заходом щодо обмеження прав та свобод особи.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то слід зауважити , що дане твердження прокурора є обгрунтованим та таким, що заслуговує на увагу слідчого судді.

Встановлено, що ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності 25.09.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, покарання не відбуто.

Окрім того, згідно вимоги про судимість , відносно ОСОБА_5 Дніпровської спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері 01.04.2022 року направлено до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст. 407 КК України

Також, 30.08.2022 року направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України, відомості щодо постановлення вироку відсутні, раніше судимого:

Крім того, з вимоги вбачається, що ОСОБА_5 з 08.11.2021 року по 01.12.2021 року перебував в розшуку в зв?язку з ухиленням від відбуття покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження. який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

КПК України імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення. Так, за загальним правилом за нетяжкі злочини розмір застави становить від 1 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , за тяжкі злочини від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян,, а за особливо тяжкі злочини від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Враховуючи всі обставини справи, той факт, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває неповнолітня дитина, непрацююча дружина, а також той факт, що на сьогоднішній час останній не буде отримувати жодного прибутку, задля більш менш стабільного майнового положення осіб , що перебувають на його утриманні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 52 000 грн. 00 коп. ( п?ятдесят дві тисячі грн..) буде посильною для підозрюваного та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілою за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52000 ( п?ятдесят дві тисячі ) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 20 листопада 2022 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1