Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2084/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення долі речових доказів у межах кримінального провадження № 0000463 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області з клопотанням про вирішення долі речових доказів у межах кримінального провадження № 0000463 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. У вказаному клопотанні прокурор просить передати у власність держави в особі Коростенської районної військової адміністрації для потреб Збройних сил України та/або територіальної оборони Коростенського району речові докази у кримінальному провадженні № 0000463 від 06.12.2019 року, а саме лісопродукцію породи сосна у кількості 24 сортименти різних діаметрів та довжиною близько 6-ти метрів кожен.
В обґрунтування клопотання зазначає, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000463 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження 05.12.2019 року, близько 18 год. 50 хв., в ділянці лісового масиву, неподалік с. Замисловичі, Олевського району, Житомирської області було виявлено трактор марки «Білорус МТЗ-82.1», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 , яким останній перевозив причеп без ідентифікуючих знаків на якому завантажено лісопродукцію породи сосна в кількості 24-х сортиментів без відповідних документів.
У ході огляду місця події дану лісопродукцію породи сосна у кількості 24 сортименти, різних діаметрів та довжиною близько 6-ти метрів кожен вилучено та постановою слідчого від 06.12.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 року, справа № 287/2084/19, накладено арешт на лісопродукцію породи сосна, в кількості 24 (двадцяти чотирьох) сортиментів різних діаметрів та довжиною близько 6-ти метрів кожен та передано на зберігання до Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.
З часу реєстрації кримінального провадження до часу звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням до ВП № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області чи Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури жодної інформації про законних власників вказаного майна не надходило.
За результатами досудового розслідування 08.04.2022 року т.в.о. начальника сектору дізнання ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000463 від 06.12.2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На думку прокурора, оскільки вказані речові докази були предметом кримінального правопорушення, власника вилученого майна досудовим розслідуванням не встановлено, їх слід передати у власність держави.
Крім того, оскільки згідно указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, наразі є нагальна потреба у підтриманні забезпечення Збройних сил України та територіальної оборони Коростенського району.
Дослідивши додані до клопотання документи слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1104, від 19 листопада 2012 року затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, згідно якого речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340.

Положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Норми чинного КПК України наділяють слідчого правом на закриття кримінального провадження, в тому числі і за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте при цьому не відносять до його повноважень вирішення питання про долю речових доказів.

Слід зазначити, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття "суд" та "слідчий суддя", визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

В цьому контексті, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з цим Кодексом.

При цьому, КПК України повноваження слідчого судді передбачає та регулює лише щодо стадії досудового розслідування, а не до початку такої стадії та не після її завершення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у справі № 234/17070/19, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Таким чином, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Відповідні висновки щодо застосування норм права сформульовані також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к та у справі № 237/1459/17.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на час його внесення на розгляд слідчого судді кримінальне провадження, по якому ставиться питання про вирішення долі речових доказів, закрито. Відповідно, стадія досудового розслідування завершена, отже слідчий суддя не є компетентним по закінченню досудового розслідування вирішувати питання долі речових доказів.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 3, 9, 26, 100, 171, 172 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення долі речових доказів у межах кримінального провадження № 0000463 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України повернути прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1