Єдиний унікальний номер 185/2859/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000244 від 15.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, ромської національності, громадянина України, не одруженого, маючого початкову середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КПК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2022 року, приблизно о 20 годинi 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , де у вказаний час мiж ними виникла сварка на ґрунті ревнощів. Під час зазначеної сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи в зальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де у вказаний час підійшов до ОСОБА_6 , яка сиділа в кріслі у вказаній кімнаті та завдав не менше трьох ударів в область живота ОСОБА_6 , чим умисно заподіяв останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилася внутрішньочеревною кровотечею (1000 мл) та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Своїми злочинними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилася внутрішньочеревною кровотечею (1000 мл) та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1, ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату органу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в обсязі пред`явленого обвинувачення, повністю погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає та щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила суд про те, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, примирилася з ним, до його затримання проживала разом з ним, мають на утриманні двох спільних дітей, у зв`язку з чим просила суд не призначати обвинуваченому суворе покарання, а саме із позбавленням волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за його згодою відповідно до ч.3-4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження та обставин, які характеризують обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, на підставі ст. 89 КПК України раніше не судимий, не працює, не неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з цивільною дружиною - ОСОБА_6 , має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вину визнав у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним інших правопорушень, є покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, що на переконання суду буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, встановлені судом обставини, що характеризують особу обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у зв`язку із чим вважає за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, негайно звільнивши останнього з під варти.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .