Єдиний унікальний номер: 378/1005/20
Провадження № 1-кс/378/25/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
його представника: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Ставищенського районного суду ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 19.08.2022 подав до суду заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду даної справи з доповненнями до неї, поданими суду 22.08.2022 (а. с. 8 10), з посиланням на наступне.
18.08.2022 Ставищенський районний суд під головуванням - судді ОСОБА_6 , який розглянув його ( ОСОБА_3 ) клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст.47 КК України по факту нанесення умисних тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 , відмовив.
Вказана ухвала є необгрунтованою, невмотивованою та як наслідок винесеною не увідповідності до вимог Закону, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки суд у вказаній ухвалі не надав обгрунтуваних доводів, чому судом не було взято до уваги викладені в його ( ОСОБА_3 ) заяві доводи щодо наявності підстав звільнення його від кримінальної відповідальностті та передачі на поруки трудовому колективу. Суд не обгрунтував свою позицію, чому вважає, що його каяття є нещирим, не спростував твердження - що час визнання вини не впливає на щирість такого визнання, не надав оцінку діям потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив факти надходження на його ім`я грошових коштів в розмірі 5000 та 10000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проте, категорично відмовився їх отримувати. Позиція потерпілого є протирічною і суд це протиріччя не усунув.

Відсутність обгрунтованої відмови у задоволені його ( ОСОБА_3 ) заяви про звільнення від кримінальної відповідальності та передачу на поруки, небажання об`єктивно розглянути таку заяву вказує на наявність сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_6 з підстав, викладених в заяві. Захисник ОСОБА_4 звернув увагу суду, що фактично судом 18.08.2022 вдруге безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст.47 КК України, попри те, що обвинувачений у повторно поданому клопотанні повністю усунув всі недоліки, на які звернув увагу суд під головуванням судді ОСОБА_6 у свої аналогічній попередній ухвалі від 24.06.2022.
Суддя ОСОБА_6 , який здійснює судове провадження по вищевказаному кримінальному провадженню, і якому заявлено відвід, в судове засідання не з`явився.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви про відвід.
Прокурор, потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 , будучи повідомлені про час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилися.
Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку заявника, пояснення його захисника ОСОБА_4 , думку та пояснення потерпілого ОСОБА_5 , ознайомившись з матеріалами кримінальної справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.
При цьому, відповідно до ст. ст. 6, 126, 129 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією та законами України. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Незалежність суддів, серед іншого, вимагає їх незалежності від інших суддів, у т.ч. під час ухвалення ними рішень та поваги до них.
Як зазначається в практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) незалежність суддів вимагає, щоб конкретні судді були вільні від неналежного впливу як ззовні судової системи, так і зсередини. Внутрішня незалежність судової влади вимагає, щоб судді були вільні від вказівок чи тиску з боку своїх інших суддів або осіб, що виконують адміністративні обов`язки в суді, наприклад, голови суду чи голови колегії. Відсутність достатніх гарантій, що забезпечують незалежність суддів всередині судової системи, і, зокрема, від судового керівництва, може призвести до висновку ЄСПЛ про об`єктивну обґрунтованість сумнівів заявника в незалежності та неупередженості суду (Парлов Ткалчіч проти Хорватії, п. 86; Дактарас проти Литви, п. 36; Моїсеєв проти Росії, п. 184).
Як встановлено судом заявник ОСОБА_3 не погоджується з судовим рішенням по справі, а саме, з ухвалою Ставищенського районного суду від 18.08.2022 під головуванням судді ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст.47 КК України. У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що вищевказана ухвала суду є необгрунтованою, невмотивованою, оскільки суд у вказаній ухвалі не надав обгрунтуваних доводів, чому судом не було взято до уваги викладені в його ( ОСОБА_3 ) заяві доводи щодо наявності підстав звільнення його від кримінальної відповідальності та передачі на поруки трудовому колективу, не обгрунтував свою позицію, чому вважає, що його каяття є нещирим, не спростував твердження, що час визнання вини не впливає на щирість такого визнання, не надав оцінку діям потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив факти надходження на його ім`я грошових коштів в розмірі 5000 та 10000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проте, категорично відмовився їх отримувати.

Фактично у заяві про відвід заявником ОСОБА_3 наведені доводи і обгрунтування, які відповідно до змісту ч. 2 ст. 392 КПК України, як заперечення проти вищевказаної ухвали суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами розгляду кримінального провадження.
Те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з вищевказаним судовим рішенням ухвалою суду від 18.08.2022 під головуванням судді ОСОБА_6 , не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від розгляду кримінального провадження, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді.
Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу головуючому у справі судді. Відсутні обґрунтовані дані, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді вказаного вище провадження, а тому заява про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду вищевказаної кримінальної справи задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 371, 372, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1