печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000471 від 01.05.2022 року прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000471 від 01.05.2022 року прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000471 від 01.05.2022 року за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України
Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2022 року на підставі Наказу № 11/03/22 військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про примусове відчуження або вилучення майна на території Київської області, Бориспільського району для потреб держави відповідно до затвердженого переліку, а саме: транспортних засобів в кількості 34 одиниці. Вказаним вище наказом був затверджений склад робочої групи.

13 березня 2022 року з метою реалізації Наказу № 11/03/22 від 11 березня 2022 року було здійснено примусове вилучення транспортних засобів в кількості 34 одиниці, про що складено відповідні акти. Добровольче формування № 9 залучалося до виконання завдань військової частини НОМЕР_1 та керівництва Служби державної охорони.

У зв`язку з виконанням завдань по охороні міста Київ, а саме «урядового кварталу», автомобілі були дислоковані в його межах ( АДРЕСА_1 та частково на території Міжнародного центру культури і мистецтв Федерації профспілок України за адресою: алея Героїв Небесної Сотні, 1.

У зв`язку з проведенням перевірки транспортних засобів встановлено зникнення транспортних засобів в кількості 13 одиниць, а саме:

1. Renault Express, vin НОМЕР_2 ;

2. Renault Express, vin НОМЕР_3 ;

3. Renault Express, vin НОМЕР_4 ;

4. Renault Kadjar, vin НОМЕР_5 ;

5. Renault Logan, vin НОМЕР_6 ;

6. Renault Logan, vin НОМЕР_7 ;

7. Renault Logan, vin НОМЕР_8 ;

8. Renault Logan, vin НОМЕР_9 ;

9. Renault Megane, vin НОМЕР_10 ;

10. Renault Duster, vin НОМЕР_11 ;

11. Ford Kuga, vin НОМЕР_12 ;

12. Fiat Doblo Cargo, vin НОМЕР_13 ;

13. Fiat Doblo Combi, vin НОМЕР_14 .

Враховуючи вищевикладене, вказаними транспортними засобами незаконно заволоділи невстановлені особи.Вказані транспортні засоби було оголошено в розшук.

20.05.2022 року, за адресою: Київська область, с. Нові Петрівці, вул. Святопокровська, 1г, співробітниками Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, було виявлено та вилучено один з розшукуваних транспортних засобів, а саме автомобіль марки «Renault Express», VIN - НОМЕР_2 , із встановленими на ньому реєстраційними номерами НОМЕР_15 , які рахуються за автомобілем марки «Land Rover», VIN НОМЕР_16 .

Вказаний транспортний засіб має значення для кримінального провадження, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, який було визнано речовим доказом.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб марки «Renault Express», VIN - НОМЕР_2 , оскільки у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а саме може призвести до зміни предмету кримінального правопорушення, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження вище зазначененого транспортного засобу у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно нього будь-якої діяльності як б загрожувала його знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Renault Express», VIN - НОМЕР_2 , із встановленими на ньому реєстраційними номерами НОМЕР_15 із забороною використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1