Справа № 183/1930/22
№ 1-і/183/103/22

У Х В А Л А
06 вересня 2022 року м. Новомосковськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого, останній раз 07 квітня 2017 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06 березня 2018 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-
в провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, строком на 60 діб.
Згідно з поданим клопотанням, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в ніч на 09 грудня 2021 року о 03 годині 49 хвилин до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , повторно, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , що був розташований поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .
13 грудня 2021 року у справі № 610/3857/21 слідчим суддею Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
17 травня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 липня 2022 року.
11 липня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2022 року.
Прокурор посилається на те, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на даний час в провадження Балаклійського районного суду Харківської області передано обвинувальний акт, судовий розгляд не закінчено, однак існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, існує ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих. Вказав на те, що після передачі обвинувального акту в суд відомості про місцезнаходження обвинувального акту відсутні, до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 з Балаклійського районного суду Харківської області не передано. Оскільки розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, клопотання подане саме до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував наявність ризиків, визначених прокурором, посилаючись на те, що у період воєнного стану та тимчасової окупації він не має жодного наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, виїздити до місця свого проживання, де ведуться бойові дії. Зазначив, що до моменту обрання запобіжного заходу та з моменту повідомлення йому про підозру чотири дні він мешкав за адресою свого проживання, не ухилявся від явки до слідчого. Також не має він і наміру незаконно впливати на свідків чи потерпілого, оскільки, як свідки, так і потерпілий знаходяться в зоні ведення бойових дій, потерпілому викрадене майно він повернув та відшкодував завдану шкоду. Вказав на те, що до затримання він тимчасово мешкав в гуртожитку в Чугуївському районі Харківської області, який належить підприємству, в якому працював. В цьому-ж гуртожитку проживають і його рідні, які виїхали з території, на якій ведуться бойові дії. Просив не продовжувати строк дії запобіжного заходу, оскільки має бажання бути з рідними.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання. Вказав на те, що прокурором не обґрунтовано ризики щодо можливості переховування від суду, як і не обґрунтовано ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого. Крім того, з моменту останньої судимості минуло більше чотирьох років, що вказує на відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до такого.
З відомостей ЄДРСР вбачається, що 13 грудня 2021 року у справі № 610/3857/21 слідчим суддею Балаклійського районного суду Харківської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не пізніше ніж по 10 лютого 2022 року включно. Визначено заставу у розмірі 99 240 гривень, яку необхідно внести до закінчення строку тримання під вартою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 26 січня 2022 року у справі № 610/116/22 у підготовчому судовому засіданні, зокрема, судовий розгляд справи призначено на 15.00 годину 31.01.2022 в залі судових засідань у приміщенні Балаклійського районного суду Харківської області за адресою: Харківська область Ізюмський район м.Балаклія, вул.Соборна, 87. Тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 25 березня 2022 року. Визначено заставу у розмірі 99 240,00 грн з умовами її внесення відповідно до ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року.
Таким чином, вбачається, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та судом призначено судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області (справа № 610/116/22).
17 травня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 липня 2022 року.
11 липня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2022 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України під час воєнного стану та у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за № 1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Так, суд ураховує, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала слідчого судді від 13 грудня 2021 року у справі № 610/3857/21 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Висновки слідчого судді враховані також і судом під час продовження запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання.
Вирішуючи питання про необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд ураховує таке.
Суд вважає, що вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, продовжують існувати. Про їх наявність та продовження існування на час розгляду клопотання свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, віднесеного до категорії тяжких за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений не одружений, дітей на утриманні не має та перебуваючи не під вартою може покинути межі Харківської області або території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.
У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, суд враховує воєнний стан, запроваджений в Україні та те, що обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
Також, виходячи з наявності не знятої та не погашеної судимості, не одноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, наявний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, зважаючи на те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та суду не доведено наявності у обвинуваченого джерел доходу.
Суд звертає також увагу на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.
Посилання обвинуваченого на те, що він, до обрання йому запобіжного заходу, належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, також не можуть бути прийняті до уваги під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу з огляду на їх врахування під час його обрання.
У той же час суд вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено існування на момент розгляду клопотання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.
Так, посилання обвинуваченого та захисника на той факт, що обвинувачений має місце проживання на території Чугуївського району Харківської області та може проживати на території України, на якій не ведуться активні бойові дії не підтверджено відповідними доказами, а тому суд не може прийняти їх до уваги в якості підстав для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилання обвинуваченого про проживання його рідних на території Чугуївського району Харківської області на підтвердження сталості соціальних зв`язків, також не підтверджено доказами, внаслідок чого суд не може бути прийняте судом до уваги.
З урахуванням наведеного, з огляду на конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити.
Водночас, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні перебуває під вартою більш ніж 9 місяців. Кримінальне провадження до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано.
Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22 червня 2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Балаклійську міську територіальну громаду Харківської області.
У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Балаклійському районному суді Харківської області, на території м. Балаклія Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_5 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин може бути істотно обмежене.
За таких обставин, слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не на 60 днів, як просить прокурор, а на строк 30 днів.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Під час застосування запобіжного заходу до підозрюваного, слідчим суддею постановлено визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При цьому, суддя врахував особу підозрюваного, його майновий стан, обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
Доказів зміни майнового, сімейного стану обвинуваченого, обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , на час розгляду клопотання в суді, зміни в бік збільшення чи зменшення обставин, врахованих при визначенні застави, судом не встановлено, внаслідок чого суд вважає відсутніми підстави для зміни встановленого розміру застави, відхиляючи посилання захисника на непомірність визначеного розміру застави для обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд,-
продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 днів, тобто до 05 жовтня 2022 року включно, з встановленням раніше визначеного розміру застави у розмірі 99 240,00 грн з умовами її внесення відповідно до ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено о 09 год. 15 хв. 07 вересня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1