№707/1106/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000929 від 27.12.2020р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, офіційно неодруженого, маючого на утриманні малолітню дочку, працюючого вантажником в ТОВ «Зерноекспорт 1», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2020 року о 22-20год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-21/1262-ІТ від 17.03.2021р., автомобілем ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вул.Чигиринський Шлях в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області зі сторони м.Черкаси у напрямку села Леськи Черкаського району, на перехресті з вул.Гагаріна, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п.2.3.б) ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.12.4 ПДР України, згідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п.14.6 а) ПДР України, згідно до якого обгін заборонений на перехресті;

- п.14.6 в) ПДР України, згідно до якого обгін заборонений ближче ніж за 50м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100м. поза населеним пунктом.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 , рухаючись на вказаному автомобілі зі швидкістю близько 113-120 км/год., яка перевищує дозволену в населеному пункті швидкість руху в 50км./год, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя, що розташоване по вул.Чигиринський Шлях на перехресті з вул.Гагаріна, поблизу будинку №1/28 по вул.Гагаріна, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли на вказаному перехресті попереду нього змінив напрямок свого руху та виїхав на зустрічну смугу руху автомобіль ЗАЗ Daewoo Т13110, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого автомобіля та не зупинився, а змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху та на перехресті з вул.Гагаріна здійснив зіткнення із вказаним автомобілем.

В результаті вказаної ДТП потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/104 від 11.02.2021р. отримав тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ключиці, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму печінки з крововиливом в товщу правої долі, садна обличчя та лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті вказаної ДТП пасажир автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110, д.н.з. НОМЕР_2 потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/258 від 12.04.2021р. отримав тілесні ушкодження: травма голови із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, травма грудної клітки з численими переломами ребер справа, перелом правої плечової кістки, забоями обох легень з попаданням крові та повітря в плевральні порожнини, переломом правої лопатки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-21/5497-ІТ від 30.04.2021р. спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, та потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п.п.12.4, 14.6. а), 14.6. в) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, а фактично не визнав, зазначивши, що на його думку у ДТП є вина і у водія ОСОБА_6 . Цивільний позов не визнав повністю та у задоволенні позову потерпілого просив відмовити. Пояснив, що 26.12.2020р. десь о 22-00год. він рухався на автомобілі ВАЗ 217030 по дорозі в с.Червона Слобода Черкаського району в напрямку села Леськи. З якою саме швидкістю він рухався не знає. Видимість була хороша. Він був тверезий. Автомобіль був технічно справний. Попереду свого автомобіля він бачив інший автомобіль ЗАЗ Daewoo, який рухався в попутному напрямку. Він увімкнув поворот і почав здійснювати обгін автомобіля ЗАЗ Daewoo, який різко почав маневрувати (повертати) вліво. Чи був увімкнений покажчик поворота на ЗАЗ Daewoo він не бачив. У ЗАЗ Daewoo була маленька швидкість. Інших транспортних засобів не було. Він на своєму автомобілі вдарив інший автомобіль ЗАЗ Daewoo в заднє крило. Він не знижував швидкість, тобто не гальмував. Внаслідок зіткнення він втратив свідомість. Відстань до ЗАЗ Daewoo була десь десять метрів від його автомобіля як ЗАЗ Daewoo почав змінювати напрямок руху. Пояснив, що він добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_10 взагальному 78000грн. Пояснив, що згідно ПДР України він не мав права в тій ситуації здійснювати обгін. У дебатах обвинувачений та його захисник просили виправдати ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними у судовому засіданні, який пояснив, що 26.12.2020р. о 22-00год. він їхав на автомобілі ЗАЗ Daewoo в с.Червона Слобода Черкаського району, з ним в автомобілі був пасажир ОСОБА_10 , який сидів позаду нього. Світло фар було увімкнене. Він бачив світло фар автомобіля, що рухався позаду нього, на якій відстані не пам`ятає. Він рухався зі швидкістю десь 50 км/год., увімкнув покажчик поворота десь за 60м. до перехрестя наліво, зменшив швидкість десь до 10-15км/год., майже закінчив поворот і в цей момент відбувся удар в ліву задню частину його автомобіля і він втратив свідомість. Тобто зіткнення відбулось на зустрічній стороні руху. Він вважає, що він не порушував ПДР України;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , даними у судовому засіданні, яка пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_10 , який був пасажиром у автомобілі ЗАЗ Daewoo. Безпосереднім учасником події вона не була. Про обставини події дізналась самостійно, так як вона згодом прийшла на місце події, але її чоловіка забрала швидка допомога. На даний час її чоловік знаходиться вдома в задовільному стані, він майже нічого не пам`ятає. Вона не заявила цивільного позову, оскільки їй матеріально допоміг ОСОБА_4 на суму десь 78000грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , даними у судовому засіданні, який пояснив, що він працює в піцерії в с.Червона Слобода неподалік місця ДТП. Це було по вул.Чигиринський Шлях біля зупинки. Було вже темно. Моменту ДТП він не бачив, почув лише звук зіткнення автомобілів. Прийшов на місце ДТП, допоміг вибратись з автомобіля ВАЗ-Пріора водію ОСОБА_4 та відімкнув акумулятор з автомобіля. Вказав, що на його думку водій ОСОБА_4 був в стані сп`яніння;

- даними протоколу огляду місця ДТП від 26.12.2020р. із схемою та фототаблицею до нього, згідно якого зафіксовано обстановку на місці ДТП, візуальні пошкодження двох автомобілів, виявлено сліди гальмування (а.с.125-135 Т.1);

- даними висновку експерта від 11.02.2021р. №02-01/104, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ключиці, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму печінки з крововиливом в товщу правої долі, садна обличчя та лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.136-137 Т.1);

- даними висновку експерта від 19.03.2021р. №СЕ-19/124-21/1260-ІТ, згідно якого до моменту ДТП деталі рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані (а.с.138-145 Т.1);

- даними висновку експерта від 17.03.2021р. №СЕ-19/124-21/1262-ІТ, згідно якого до моменту ДТП деталі рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані (а.с.146-151 Т.1);

- даними висновку експерта від 12.04.2021р. №СЕ-19/124-21/4162-ІТ з додатком 1, згідно якого в первинний контакт вступила задня ліва бокова частина автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , а саме задній бампер, кришка багажника, заднє ліве крило, задня ліва стійка, задні ліві двері та лівий поріг, а також передня частина автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме передній бампер, капот, переднє ліве та праве крило, передні освітлювальні прилади. Кут між вісями обох автомобілів у момент первинного контакту, знаходився в межах близько 115градусів (а.с.152-160 Т.1);

- даними висновку експерта від 07.04.2021р. №02-01/258, згідно якого у ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження: травма голови із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, травма грудної клітки з численими переломами ребер справа, перелом правої плечової кістки, забоями обох легень з попаданням крові та повітря в плевральні порожнини, переломом правої лопатки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя (а.с.161-162 Т.1);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 від 19.04.2021р. із схемою та фототаблицею до нього, згідно якого було перенесено сліди гальмування, зафіксовані у протоколі огляду місця події, розміщено статичні автомобілі під відповідним кутом, визначеним експертним шляхом. Було встановлено, що від початку сліду гальмування правого переднього колеса автомобіля ВАЗ 217030 до місця зіткнення, останній подолав відстань 21метр. Встановлено, що автомобіль ЗАЗ Daewoo перед початком зміни напрямку руху повністю зупинився, після чого продовжив свій рух (а.с.163171 Т.1);

- даними висновку експерта від 30.04.2021р. №СЕ-19/124-21/5497-ІТ, згідно якого:

1) швидкість руху автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент початку утворення слідів гальмування перевищувала мінімально розраховану 113-120км/год.;

2) у дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля ЗАЗ Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 перед початком зміни напрямку свого руху повинен був впевнитись в безпечності свого маневру, та діяти у відповідності п.10.1 ПДР України;

3) у дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.2, 12.3, 12.4, 14.6 а), в) ПДР України;

4) у момент виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 при розрахованій швидкості руху 113-120км/год. міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ Daewoo шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, однак мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ Daewoo шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при максимально дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населених пунктах 50км/год.;

5) в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору знаходяться не виконання вимог п.10.1 ПДР України водієм автомобіля ЗАЗ Daewoo ОСОБА_12 та не виконання вимог пп.12.4, 14.6 а), в) ПДР України водієм автомобіля ВАЗ 217030 ОСОБА_4 (а.с.172-177 Т.1);

- даними висновку експерта від 16.04.2021р. №СЕ-19/124-21/4448-АВ, згідно якого розмір матеріального збитку власнику автомобіля ЗАЗ Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 внаслідок пошкодження автомобіля станом на 26.12.2020р. становить 54632грн. (а.с.48-48-52 Т.1);

- іншими зібраними по справі доказами.

Суд констатує, що прокурором доведена правомірність отримання слідчими під час досудового розслідування медичної документації ОСОБА_10 та ОСОБА_6 з КНП Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», про що подані до суду письмові документи, тому доводи захисника ОСОБА_5 з даного приводу суд вважає необгрунтованими і недоведеними.

Судом також встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_4 не було здійснено обов`язкове страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, відповідно полісу обов`язкового страхування не було.

При розгляді справи суд бере до уваги судові рішення, що стосуються обставин даної справи, а саме: 14.12.2021р. Черкаським районним судом Черкаської області ухвалено вирок, згідно якого було визнано невинуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК України та виправдано його у зв`язку з недоведеністю, що в діянні останнього є склад даного кримінального правопорушення. Даний вирок залишено без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.02.2022р. Вказаними судовими рішеннями встановлено фактичні обставини справи ДТП та встановлено невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримав посвідчення водія кат. ОСОБА_13 від 05.09.2017р. в територіальному сервісному центрі №7141 Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області (а.с.86).

Суд критично оцінює показання ОСОБА_4 щодо невизнання ним своєї вини та невизнання ним деяких обставин вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, оскільки його показання спростовуються вищевказаними доказами по справі. Такі показання суд вважає позицією захисту та намаганням обвинуваченого уникнути справедливого та законного покарання за вчинене діяння.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який є неодруженим, працюючим в ТОВ «Зерноекспорт 1» вантажником, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться; раніше несудимий, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини, що пом`якшують покарання добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З приводу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд констатує, що у обвинувальному акті не зазначено дану обставину, як обтяжуючу. У матеріалах справи відсутні медичні документи, складені у встановленому законом порядку уповноваженим медичним закладом, які б підтверджували стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння у ОСОБА_4 на момент ДТП. Тому, суд вважає, що пояснення потерпілих та свідків з даного приводу не можуть бути взяті до уваги, так як стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у особи, а також керування особою ТЗ під дією лікарських препаратів, має бути підтверджений саме уповноваженим медичним закладом у встановленому порядку.

Також, суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного правопорушення ОСОБА_4 є середнім, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.83-85 Т.1).

Тому, суд вважає необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, у межах санкції ч.2 ст.286 КК України. На висновок суду щодо необхідності застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк вплинула і та обставина, що ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху на момент ДТП, значно (більше ніж удвічі) перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху в 50км/год., що призвело до ДТП та завдання тілесних ушкоджень двом потерпілим, а саме ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також ОСОБА_4 не було здійснено обов`язкове страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу у встановленому законом порядку.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, тяжкість злочину, особу винного, позицію сторони захисту щодо невизнання обвинуваченим своєї вини та необхідності ухвалення виправдувального вироку, суд погоджується із позицією прокурора та потерпілої ОСОБА_7 щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України.

Що стосується питання вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 (а.с.33-69 Т.1), суд вважає наступне.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У випадках, передбачених законом, цивільний позов може подати прокурор.

При вирішенні цивільного позову суд враховує, що потерпілим заявлено позовні вимоги лише до ОСОБА_4 , оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_4 не була застрахована. З даного приводу суд вважає необхідним керуватись судовою практикою Верховного Суду, а саме правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові № 911/286/20 від 21.12.2020 року, згідно якого саме суд визначає природу вимоги потерпілого, яку той може заявити за наслідками ДТП. До винуватця це деліктна вимога, яка виникає з загальних положень про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. До страхової це договірна вимога, яка виникає з страхового договору укладеного між винуватцем та страховою за якою у потерпілого виникає право вимагати відшкодування за рахунок страхової виплати. На думку суду, самому потерпілому слід визначати до кого і яку вимогу заявляти з вказаних осіб.
Згідно письмових доказів, що додані потерпілим до цивільного позову, вбачається, що майнова шкода, завдана потерпілому кримінальним правопорушенням, підтверджується на суму: 4241,83грн. - витрати на лікування, 2500грн. витрати на евакуатор, 54632грн. матеріальна шкода за пошкодження автомобіля. Розмір понесених витрат потерпілим підтверджений та доведений наданими до суду письмовими доказами. Тому, цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди підлягає до задоволення відповідно заявлених позовних вимог та згідно положень ст.ст.22, 1166 ЦК України, ст.129 КПК України.

Суд вважає, що цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення відповідно до положень ст.ст.23, 1167 ЦК України, оскільки суд вважає, що потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, що виразилась в моральних стражданнях, переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, пов`язаних із отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, лікуванням, пошкодженням його майна, а саме автомобіля ЗАЗ Daewoo, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, що склалася, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди є завищений та вважає необхідним стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 50000грн. В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Згідно ст.124 КПК України, з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 9807грн.

Суд вважає, що заявлені до стягнення потерпілим ОСОБА_6 витрати, а саме за послуги адвоката за період досудового розслідування (10000грн.) та за послуги адвоката в період судового розгляду (20000грн.) є завищеними, тому підлягають задоволенню частково. Згідно ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 15000грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 ), завдану матеріальну шкоду: 4241,83грн. - витрати на лікування, 2500грн. витрати на евакуатор, 54632грн. матеріальна шкода за пошкодження автомобіля; стягнути моральну шкоду в розмірі 50000грн.; а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 15000грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 9807грн.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходяться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Черкаській області (м.Черкаси, вул.Лесі Українки, 21) повернути ОСОБА_4 за належністю;

- автомобіль ЗАЗ Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться у потерпілого ОСОБА_6 на зберіганні, залишити потерпілому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1