справа № 361/4979/22
провадження № 1-кс/361/1013/22
УХВАЛА
Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0002089 від 02 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєтрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002089 від 02 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб виник умисел на розповсюдження наркотичних засобів і психотропних речовин шляхом їх збуту та подальшого отримання за це грошової винагороди.

В подальшому, ОСОБА_4 отримав на свій мобільний телефон смс-повідомлення у мобільному додатку «Telegram», від невстановленої досудовим розслідуванням особи, інформацію про місцезнаходження пакунку із «закладками» психотропної речовини отримавши його, останній знаходив місце для наркотичної речовини в лісо смузі, для розповсюдження та зробивши фото з прив`язкою до місцевості, з метою надання інформації про місце збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, робив фото на мобільний телефон із прив`язкою до конкретного місця з метою відправлення його невстановленій особі, з метою подальшої передачі інформації покупцям та отримання грошових коштів.

02.10.2022 ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, у мобільному додатку «Telegram» через оператора каналу, при невстановлених слідством обставинах, придбав з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яка була розфасована у поліетиленові згортки незаконно перевіз вищезазначені особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін до лісо смуги поряд з будинком №38 по вул. Михайла Мельника в м. Бровари, Київської області, плануючи у різних місцях міста здійснити розкладення «закладок» у розфасованому вигляді

Цього ж дня, працівниками ППОП ГУНП в Київській області останнього було зупинено та виявлено заборонені речовини, також під час складання протоколу в порядку ст. 208 КПК України, під час особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено загалом 44 (сорок чотири) поліетиленових зіп-пакетів обмотаних, ізолентою жовто-зеленого кольору всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина, яка є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно таблиці 1.2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами, внесеними згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1890; від 04.06.2008 №518; від 02.12.2009 №1298; від 31.05.2012 №373; від 05.01.2011 №4; від. 02.03.2011 №327; від 27.07.2011 №796; від 05.10.2011 №1050; від 29.02.2012 №248; від 23.05.2012 №408 та від 22.08.2012 №800) амфетамін являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

02 жовтня 2022 року, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002089, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

02 жовтня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянина України, зі середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, не депутат, не інвалід, раніше не судимий.

Слідчий стверджує, що підозра обґрунтована, існують ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому наявні обставини застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це єдиний запобіжний захід, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, слідчий вказує на те, що інші запобіжні заходи не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, та забезпечення належної поведінки підозрюваного, а саме:

застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, бо доходів в нього немає, він зможе продовжити свою діяльність і вчиняти нові злочини;

застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливо, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру та клопочуть про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу як особиста порука;

застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не надає змогу захистити свідків та потерпілого від впливу на них підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки вони проживають в одному будинку, що ставить під загрозу їхні життя та здоров`я.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням прокурором, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання. Вказав, що визнає вину у вчиненому злочині, сприяє та буде в подальшому сприяти слідству.

Сторона захисту також заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002089 від 02 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

02 жовтня 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

02 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатнім, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідча суддя дійшла висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_4 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилалась у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Тому, аналізуючи даний ризик, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний офіційно працює, судовим розглядом встановлено, що він є сімейним лікарем, має визначене, постійне місце проживання, раніше не судимий, не залишив місце скоєння злочину та сприяє слідству, а відтак слідчим та прокурором даний ризик не доведено.

Щодо ризику , передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема впливу на потерпілого та свідків, які проживають з підозрюваним під одним дахом, слідчий суддя зазначає, що даний ризик прокурором не доведено, оскільки ОСОБА_1 не спростовує оголошену йому підозру, вказує, що потерпілий є його сином, проживає у будинку, який належить підозрюваному, свідки та потерпілий допитаний, тому слідчим не доведено як само підозрюваний може впливати на інших учасників кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя не вважає доведеним прокурором факт погрози та помсти свідкам та потерпілому самим підозрюваним.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вже зазначалося, слідча суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Одночасно, слідчий суддя вважає необхідним при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , крім вищевказаного, врахувати те, що він має постійне місце проживання, особа молодого віку, тобто людина має соціальну довіру громадян, не спростовує підозри, кається, а також те, що у кримінальному провадженні проведено низку основних слідчих дій.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Як передбачено ч. 1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На підставі вищевикладеного, слідча суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, з одночасним покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного , про який ідеться в клопотанні слідчого.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто по 02 грудня 2022 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно в залі суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) заборонити спілкування з свідками у зазначеному кримінальному провадженні на час дії цього запобіжного заходу.

Роз`яснити, підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 02.12.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 07 жовтня 2022 р. о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1