Справа № 991/4652/22
Провадження 1-кс/991/4671/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 дослідивши матеріали скарги захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000182 від 02.03.2018, вчинити процесуальну дію - прийняти постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 02.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000182 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, а 20.07.2020 - передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

31.07.2020, у межах цього кримінального провадження, зокрема, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

24.08.2020 детектив Національного бюро звернувся до Вищого антикорупційного суду із клопотанням про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182. На підставі ухвали слідчого судді від 26.08.2020 у справі № 991/7147/20 вказане клопотання повернуто детективу.

У подальшому строк досудового розслідування продовжувався Генеральним прокурором.

Однак, на думку захисника, продовження строку досудового розслідування повинно здійснюватися лише слідчим суддею.

Так, на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України (02.03.2018) була чинною редакція Кримінального процесуального кодексу України від 07.01.2018. Відомості про інші кримінальні правопорушення внесені після набрання чинності змін до Кримінального процесуального кодексу України у редакції від 16.03.2018. Процесуальна дія «продовження строку досудового розслідування» почалася у вересні 2020 року, тому до неї, згідно із вимогами ч. 1 ст. 5 КПК України, повинні застосовуватися положення статей 294, 295, 295-1 КПК України у редакції станом на вересень 2020 року.

Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 не продовжувався на підставі судового рішення, тому закінчився 31.10.2020.

Також захисник зазначив, що 19.07.2021 детектив Національного бюро виніс постанову про зупинення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, яка рішенням Вищого антикорупційного суду від 09.09.2021 скасована. Тобто, строк досудового розслідування сплив 31.07.2021.

Захисник стверджує, що у порушення вимог ст. 110, 219, 284 КПК України уповноважена особа не прийняла рішення про закриття кримінального провадження, оскільки з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань минуло більше дванадцяти місяців, тобто спливли строки досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за скаргою захисника слідчий суддя зазначає таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Частину 1 цієї статті доповнено пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 частину 1 ст. 284 КПК України, а пунктом 4 §2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону визначено, що норми п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, що визначено ч. 1 ст. 58 Конституції України. Однак, за положеннями ст. 58 Конституції України допускається зворотна дія законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, які регулюють дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Однак, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть тоді, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Тобто, з огляду на вказані положення, повноваження прокурора щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України поширюються виключно на кримінальні провадження, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, а саме з 16.03.2018.

До скарги додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000182 (виділення матеріалів досудового розслідування) від 02.03.2018, згідно якого відомості про кримінальні правопорушення внесені 09.06.2017, 02.03.2018, 23.10.2018, 29.07.2020.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.

Прикінцевими положеннями Закону № 2147-VІІІ встановлено умовою його застосування не дату внесення відомостей про виділене кримінальне провадження, а саме дату внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення у цій справі (кримінальному провадженні).

Тобто, для застосування Закону № 2147-VІІІ має значення саме дата внесення відомостей про кримінальне правопорушення у первісному кримінальному провадженні, незалежно від дати внесення до ЄРДР відомостей про виділене з нього кримінальне провадження - у кримінальному провадженні № 0000182 це саме 09.06.2017, що унеможливлює застосування у цьому провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні № 0000182 не підлягають застосуванню положення пункту 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що захисник ОСОБА_3. подав скаргу на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню на стадії досудового провадження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, то слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 284, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_2