Справа № 570/3323/22
номер провадження 1-в/570/393/2022
У Х В А Л А
іменем України
27 вересня 2022 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20.02.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 297 ч. 3, 71, 72 КК України на 4 роки 2 місяці обмеження волі.
23.03.2018 вирок набрав законної сили.
02.08.2019 ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ, зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою до прибуття у виправний центр з 22.05.2019 року по 18.06.2019 року з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі,
в с т а н о в и в:

У своєму клопотанні захисник вказує про нявність підстав, визначених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого. Вказав, що він гарно працює та виправився.

Засуджений просив клопотання його захисника задовольнити.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення. Просив в задоволенні клопотання відмовити.

Захисник в судовому засіданні просив звільнити умовно-достроково засудженого, вказавши, що матеріали справи містять достатньо інформації про виправлення засудженого, тому його слід звільнити умовно-достроково.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, пояснення засудженого, дослідивши клопотання та додані документи, матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та, як в данному випадку, після фактичного відбуття засудженим одну другу строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що початок строку відбування покарання засудженого призначеного згідно зазначеного вироку 18.06.2019, кінець строку - 26.06.2023, 3/4 строку - 11.06.2022.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що засуджений з 05.04.2022 року відбуває покарання в Державній установі "Городоцький виправний центр (№131)". До вказаного виправного центру засуджений був направлений у зв`язку із відбуванням покарання у виді обмеження волі. Із характеристики засудженого вбачається, що за весь час відбування покарання він має 8 стягнень, заохочень лише два. Із протоколу №12 від 21.06.2022 засідання комісії державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" визнаний таким, що не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого за час відбування покарання у виді обмеження волі свідчить не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджує належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Статтею 81 КК України визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

Із урахуванням встановлених обставин, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого не підлягає до задоволення.

При прийнятті такого рішення суд зазначає, що призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого.

Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, захисник вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1