Дата документу 14.06.2022 Справа № 554/4466/22
Провадження № 1-кс/554/5678/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сотницький Козачок Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0002152 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

В провадженні СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002152 від 23.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 (реєстровий №1663), за ОСОБА_8 29.12.2012 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 17,1 кв.м.

Після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спадщину на належну йому квартиру вступив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рідний брат по матері), як спадкоємець за законом другої черги (ст.1262 ЦК України). Так, заяву ОСОБА_9 про прийняття спадщини зареєстровано в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 . При цьому, листом вказаного нотаріуса від 22.04.2020 року ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником згаданої квартири є інша особа на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2019.

У силу ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу відкриття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його цього права.

З огляду на те, що в силу ч.4 ст.25, п.11 ч.1 ст.346 ЦК України цивільна правоздатність (у тому числі право власності на квартиру) ОСОБА_8 припинилася у момент його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з цього часу він не був здатний мати та здійснювати цивільні права та обов`язки, пов`язані з подальшим продажем квартири, власником якої він був за життя.

За вказаних обставин, у ОСОБА_4 (тестя ОСОБА_11 ) та ОСОБА_11 (сина співмешканки померлого ОСОБА_8 ОСОБА_12 ), які усвідомлювали факт смерті ОСОБА_8 , відкриття спадщини на належну останньому квартиру та відсутність на той час в Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про його смерть, у період часу з 09 по 12 вересня 2019 року (більш точні час та місце в ході досудового розслідування не встановлені) виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів, квартирою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи при цьому корисливу мету, діючи відповідно до попередньо розподілених ролей, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вчинили ряд юридично значимих дій.

Так, маючи вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживала його мати ОСОБА_12 (співмешканка ОСОБА_8 ), ОСОБА_11 заволодів оригіналами правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру (договору купівлі-продажу від 26.12.2012 та витягу про державну реєстрацію прав від 29.12.2012), а також паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Харківським РВ УМВС України в Харківській області 25.07.1997 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно зберігалися за місцем проживання останнього у згаданій квартирі.

До вказаного паспорта за невстановлених слідством обставин ОСОБА_4 та ОСОБА_11 замість фотокартки померлого на той час ОСОБА_8 вклеїли фотокартку ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 , діючи згідно досягнутих домовленостей із ОСОБА_11 , мав у подальшому видати себе за ОСОБА_8 , тобто власника та, відповідно, продавця за договором купівлі-продажу означеної квартири на користь ОСОБА_11 , який, у свою чергу, мав видати себе за покупця згаданої квартири.

Після цього, 12.09.2019 року, близько 14.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 та ОСОБА_11 з підробленим у вищевказаний спосіб паспортом на ім`я ОСОБА_8 прибули до офісу приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ) де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, звернулися до вказаного нотаріуса з питанням щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , надавши для підготовки нотаріального посвідчення договору, зокрема:

- оригінали правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру (договору купівлі-продажу від 26.12.2012 та витягу про державну реєстрацію прав від 29.12.2012), за змістом яких власником квартири вказано ОСОБА_8 ;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 25.07.1997 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_4 .

У подальшому 12.09.2019 року, близько 17.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи шляхом обману, видаючи, з використанням підробленого паспорта серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 за власника та продавця квартири - ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 за покупця вищевказаної квартири, повідомивши нотаріусу про начебто проведений розрахунок між ними, як сторонами договору, тим самим вчинили дії, в результаті яких означеним нотаріусом під реєстровим №1986 здійснено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири, начебто укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , у зв`язку з чим, за останнім в цей же день (о 14 год. 43 хв. 16 сек.), проведено державну реєстрацію права власності на згадану квартиру.

У подальшому, 24.09.2019 року, близько 18.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 та ОСОБА_11 прибули до офісу приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_14 ( АДРЕСА_4 ) де ОСОБА_11 , видаючи себе за належного власника квартири АДРЕСА_2 , уклав договір її купівлі-продажу з ОСОБА_15 , посвідчений вказаним нотаріусом під реєстровим №641, у зв`язку з чим, за ОСОБА_15 в цей же день (о 18 год. 45 хв. 42 сек.), проведено державну реєстрацію права власності на згадану квартиру.

Зазначеними злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_11 довели свій злочинний умисел до кінця, унеможлививши, тим самим, безперешкодне оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_16 , як спадкоємцем за законом після смерті його брата ОСОБА_8 , якому за життя належала згадана квартира.

Згідно договору купівлі-продажу №1986, вартість квартири АДРЕСА_2 складає 249 700,00 грн.

Відповідно до ч.4 примітки до ст.185 КК України у ст.190 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 2019 рік - 00 грн.).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженому раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 , вручено його дружині ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вручено його дружині ОСОБА_18 .

Дружині підозрюваного ОСОБА_11 ОСОБА_17 було вручено повістку по виклик ОСОБА_11 на 13.07.2020, 14.07.2020, 15.07.2020 до слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області, однак останній не з`явився.

Дружині підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_18 було вручено повістру про виклик ОСОБА_4 на 13.07.2020, 14.07.2020, 15.07.2020 до слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області, однак останній не з`явився.

14.07.2020 року допитана у якості свідка теща підозрюваного ОСОБА_11 та дружина підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_18 , яка пояснила, що місцезнаходження її зятя ОСОБА_11 та її чоловіка ОСОБА_4 їй не відомо.

23.07.2020 року було винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

В ході досудового розслідування були проведені розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак встановити місце перебування останнього не виявилось можливим.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати домашній арешт. Зазначив, що ризики не доведені; підозрюваний має постійне місце проживання, дружину, дочку та онуку, є інвалідом 3 групи.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що 08.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
23.07.2020 року було винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2022 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .
13.06.2022 року ОСОБА_4 було затримано.
Постановою слідчого від 13.06.2022 року відновлено досудове розслідування.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.
При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, висновками судових експертиз, протоколами обшуків та іншими матеріалами в їх сукупності;
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує недоведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Харків без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 45 днів, який обчислювати з 14 год. 00 хв. 13 червня 2022 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 27.07.2022 року, 14 год. 00 хв.

Розмір застави визначити у межах 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р U A0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Харків без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1