Справа № 761/5245/22
Провадження № 1-кп/761/2284/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005114 від 31.12.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

15 лютого 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою від 16 лютого 2022 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, а також оголосила письмові клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виді тримання під вартою обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення. Окремо прокурор просила звернути увагу, що ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий, при цьому злочин в якому обвинувачується ОСОБА_2 вчинено через два тижні після звільнення останнього з місць позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо клопотання про обрання запобіжного акту стосовно ОСОБА_2 заперечував з мотивів того, що клопотання необґрунтоване. Вказував, що злочин вчинено без участі ОСОБА_3 , а отже у ОСОБА_8 не може бути підстав впливати на ОСОБА_3 . Крім того, захисник звертав увагу, що ОСОБА_2 працював вантажником на залізничному вокзалі, жив у хостелі. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо клопотання про обрання запобіжного акту стосовно ОСОБА_3 заперечував, заявляючи що ОСОБА_3 вину не визнає, до вказаного злочину не має жодного стосунку, стверджував, що прокурором не доведені передбачені КПК України ризики. При цьому, вказував, що обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований у Маріуполі, в Києві проживав у хостелі, працював неофіційно. Звертав увагу суду, що ОСОБА_3 раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав свого захисника. Заявляв, що не мав корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні розповів, що повернувся до України лише 02.12.2021 з закордону, де був на заробітках. Заперечував проти обрання запобіжного заходу стосовно нього у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що злочину він не вчиняв, намірів переховуватись від суду не має.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Зі змісту обвинувального акту який надійшов на розгляд до суду, убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, проставлено відбиток печатки Шевченківської окружної прокуратури, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування суттєвих порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

В судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, потерпілого, захисників, обвинувачених.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання на час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжних заходів, про що клопоче сторона обвинувачення, суд виходить із наступного.

В межах даного кримінального провадження, під час досудового розслідування, питання щодо застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожного окремо, вирішувалось слідчими суддями, в ході чого, досліджувалось питання обґрунтованості підозри, повідомленої обвинуваченим, та не виникало сумнівів у її обґрунтованості.

Крім того, судами, враховувались наявні ризики можливої неправомірної поведінки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також судом враховується, що як убачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення є таким, що відноситься до тяжких злочинів, міри покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років майна, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, та усвідомлення ними цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому вони обвинувачуються.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового провадження цього достатньо для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи особу кожного обвинуваченого окремо, фактичні обставини за яких обвинуваченим інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міру покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень суд приходить до висновку про високий ступінь ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, щодо кожного із обвинувачених окремо.

Висунення ОСОБА_2 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цих кримінальних правопорушень, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше неодноразово судимий, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останнього, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_2 у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому судом у контексті вирішення питання, щодо наявності ризику вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, враховується, що ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а злочин в якому обвинувачується ОСОБА_2 вчинено через два тижні після звільнення останнього з місць позбавлення волі.

А тому, на даний час суд, не вбачає підстав для обрання ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_2 , відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою відсутні.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

При вирішенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 , судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо повторного вчинення ним протиправних дій за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, і згадані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на 11 годину 00 хвилин 28 лютого 2022 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, захисників, обвинувачених.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати на час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 квітня 2022 включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2022 року по справі № 761/5245/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Обрати на час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 квітня 2022 включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2022 року по справі № 761/5245/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 25 лютого 2022 року о 10 год. 50 хв.

Суддя: ОСОБА_1