ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/11040/19

Номер провадження 1-кп/495/244/2022

28 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002547 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, учня 3 курсу ДНЗ «Білгород Дністровський професійний будівельний ліцей», раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого за ст. 185 ч. 1, 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 -

захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , 29 жовтня 2019 року приблизно о 08.00 годині точний час встановити не надалось можливим, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, в м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи корисний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, керуючись яким, знаючи та розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій корисний задум, з полиці в приміщенні торгівельного залу «АТБ-Маркет» скоїв крадіжку майна, а саме: 5 ( п`ять) батончиків вагою 60 г Nestle Lion King вартістю 12, 90 грн кожний, на загальну суму 64, 50 грн.; 5 (п`ять) батончиків вагою 85 г Mars Bounty Trio молочний шоколад м/уп, вартістю 22, 13 грн кожний, на загальну суму 110, 65 грн.; 4 (чотири ) м/уп вафлі 40 г Nestle Kit Kat молочному шоколаді вартістю 13,20 грн кожна, на загальну суму 52,80 грн; 5 (п`ять) м/уп вафлі 42 г Nestle Lion White Rock вартістю 9,50 грн кожна на загальну суму 47,50 грн.
Своїми діями, котрі виразились у таємному викрадені чужого майна, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду юридичній особі ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 275,45 грн.
Після чого обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно, на свою користь.
30 жовтня 2019 року приблизно о 8.00 годині, точний час встановити не надалося можливим, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи корисний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, керуючись яким, знаючи та розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій корисний задум повторно, з полиці в приміщенні торгівельного залу «АТБ-Маркет» скоїв крадіжку майна, а саме: 5 ( п`ять) батончиків вагою 60 г Nestle Lion King вартістю 12,90 грн кожний на загальну суму 64, 50 грн; 5 (п`ять) батончиків вагою 85 г Mars Bounty Trio молочний шоколад м/уп вартістю 22, 13 грн кожний, на загальну суму 110, 65 грн; 5 (п`ять) м/уп вафлі 40 г Nestle Kit Kat молочному шоколаді вартістю 12,10 грн кожна на загальну суму 60,50 грн; 4 (чотири ) м/уп вафлі 42 г Nestle Lion White Rock вартістю 9, 50 грн кожна, на загальну суму 38,00 грн.
Своїми діями, котрі виразились у таємному викрадені чужого майна, ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду юридичній особі ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 273,65 грн.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно, на свою користь.
31 жовтня 2019 року приблизно о 8.00 годині, точний час встановити не надалось можливим, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, м. Білгород-Дністровський Одеської області, маючи корисний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, керуючись яким, знаючи та розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій корисний задум, повторно, з полиці в приміщенні торгівельного залу «АТБ-Маркет» скоїв крадіжку майна, а саме: 5 (п`ять) батончиків вагою 85 г Mars Bounty Trio молочний шоколад м/уп, вартістю 22,13 грн кожна, на загальну суму 110,65 грн; 5 (п`ять) батончиків вагою 42 г Nestle Kit Kat Chunky peanut butter м/уп, вартістю 13, 2 грн кожний, на загальну суму 66,00 грн; 4 (чотири) батончики вагою 60 г Nestle Lion King м/уп вартістю 12.9 грн. кожний, на загальну суму 51,60 грн.; набір для творчості 300 г, лизун - анти стрес « Mr. Boo Веселка» в асортименті 51,53 грн.; 5 (п`ять) батончиків вагою 42 г Nestle Lion м/уп вартістю 9,10 гри кожний, на загальну суму 45,50 грн.
Своїми діями, котрі виразились у таємному викрадені чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду юридичній особі ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 325,28 грн.
Після чого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно, на свою користь.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав у повному обсязі.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не заперечуються, та дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та законного представника обвинуваченого, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не заперечуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 29 жовтня 2019 року вранці він зайшов до магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, м. Білгород-Дністровський Одеської області.
Він, побачивши, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з полиці в приміщенні торгівельного залу різні шоколадні батончики та шоколад, зазначений в обвинувальному акті.
Після чого він пішов з магазину.
Далі 30 жовтня 2019 року вранці він зайшов до магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачивши, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з полиці в приміщенні торгівельного залу майно, вказане в обвинувальному акті.
Разом з тим, 31 жовтня 2019 року вранці він зайшов до магазину АТБ, який знаходиться за адресою: вул. Миколаївська, 31, м. Білгород-Дністровський Одеської області, де взяв з полиці в приміщенні торгівельного залу «АТБ-Маркет» майно визначене в обвинувальному акті.
Після чого він пішов з магазину. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
У судовому засіданні, в судових дебатах законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений є її сином.
Син спокійний, доброзичливий. Свого сина може охарактеризувати тільки з позитивної сторони, він виправився та все зрозумів.
У судове засідання представник потерпілої юридичної особи ТОВ «АТБ-Маркет" надав заяву, відповідно до якої у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, претензій майнового та немайнового характеру не має.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії:
- за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім, повне відшкодування спричиненої шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судовому засіданні стороною захисту, захисником ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру, звільнення останнього від покарання із передачею його під нагляд матері, в рамках вимог ст. 105 КК України.

Клопотання захисника було підтримано обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_4 , його законним представником.

Прокурор Білгород Дністровської окружної прокуратури, вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 слід застосувати заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Отже, з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, зокрема того, що перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру.

Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК України і суд при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК України.

Відповідно до п. 16 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ у кримінальних справах "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст. 497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.

У відповідності до правового висновку ККС ВС у справі № 161/200070/19 від 11.02.2021 року ст. 105 КК України не містить заборони до застосування інституту звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру в разі вчинення неповнолітнім аналогічних кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, які утворюють повторність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно до вимог ст.103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку, суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду, тобто приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, судом в засіданні встановлено, що обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, в скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, поведінка неповнолітнього обвинуваченого після скоєння злочину є бездоганною, що в засіданні було підтверджено законним представником, та ризики вчинення нового кримінального правопорушення на підставі досудової доповіді є середніми, а отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що є усі підстави до задоволення клопотання сторони захисту.

Причинами, що сприяли вчиненню неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд враховує вік неповнолітнього; за умовами його проживання, який має постійне місце проживання, має достатній рівень матеріально - побутових умов, виховується в повноцінній сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в наркологічному диспансері і психіатричній лікарні не перебуває; має задовільний стан здоров`я; ознак хронічного психічного захворювання і ознак будь - якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв; має достатній рівень самоконтролю і рівень розвитку функцій саморегуляції; судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 навчається на третьому курсі ДНЗ «Білгород Дністровський професійний будівельний ліцей».

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду - обвинувальним вироком суду.

Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені кримінального правопорушення та на підставі ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру, застосовує примусові заходи виховного характеру.

Підставою застосування ст. 105 КК України є висновок суду про те, що неповнолітній для досягнення мети виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень на момент ухвалення вироку не потребує застосування покарання.

Умовами застосування зазначеної норми є: вчинення неповнолітнім злочину невеликої або середньої тяжкості; щире розкаяння у вчиненому та бездоганна поведінка на момент ухвалення вироку, які свідчать, що неповнолітній не потребує застосування покарання для досягнення мети виправлення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку є неповнолітнім, вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся та враховуючи подальшу бездоганну поведінку, дані досудової доповіді про середній ризик повторного вчинення злочину, суд вважає, що на підставі ст. 105 КК України до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливо на підставі п.п. 1,3 ч. 2 ст.1 05 КК України, застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передача неповнолітнього під нагляд батьків.
Визначити строк застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не працює - ОСОБА_7 на корить держави ( Одеський науково дослідницький інститут судових експертиз) витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4710 грн.
Речові докази: три лазерних дисків, які визнані речовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 97, 105 КК України та ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України і на підставі п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батьків.

Визначити строк застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: три лазерних дисків, які визнані речовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не працює - ОСОБА_7 на корить держави ( Одеський науково дослідницький інститут судових експертиз) витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4710 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду та підлягає врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику та направленню, не пізніше наступного дня після його проголошення потерпілому, як учаснику кримінального судового провадження.

Суддя: