ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5795/21

Провадження № 11-кп/4820/531/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2021 за №0000661 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2022 року -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, безробітного, з середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 29 квітня 2022 року, зараховано в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 26 серпня 2021 року по 28 квітня 2022 року (включно) в розрахунку, один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення судових експертиз віднесено на рахунок держави.

Арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2021 року, після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 250 000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

За вироком суду, ОСОБА_6 , близько 01 год., 26.08.2021 року, перебуваючи на літньому майданчику навпроти будинку по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи обізнаним про підвищені травматичні властивості ножа, усвідомлюючи, що ним можна заподіяти смерть іншій людині, з метою умисного вбивства останнього, цілеспрямовано, з прикладанням сили, умисно наніс один удар ножем в ліву частину грудної клітки - область серця ОСОБА_8 , який при цьому своєю правою рукою тримався за плечову сумку спереду.

В результаті вказаних умисних протиправних дій спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення правої плевральної порожнини, що привело до розвитку гемотораксу, геморагічного шоку IV ступеня, інфаркту міокарда, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і в своєму подальшому перебігу за відсутності своєчасної кваліфікованої медичної допомоги привели б до настання смерті, а також наскрізне поранення правої кисті, в результаті якого утворилися два рубці в області тильної поверхні міжп`ясневого простору 5-ї п`ясної кістки з розповсюдженням на внутрішню поверхню основної фаланги 4-го пальця правої кисті та на долоневій поверхні правої кисті між 3-ою та 4-ою п`ясними кістками, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Разом з тим, ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення умисного вбивства ОСОБА_8 до кінця, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_8 було надано своєчасну кваліфіковану медичну допомогу.

Захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі її підзахисного внаслідок суворості, просить вирок змінити. Вважає його необґрунтованим, висновки суду, викладені у вироку, такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, а призначене покарання таким, що не відповідає принципам достатності для виправлення обвинуваченого, з урахуванням наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин, зокрема, щиросердечного каяття, активного сприяння органам досудового розслідування, участі обвинуваченого у бойових діях, вжиття ним необхідних заходів для порятунку потерпілого, наявності даних, які позитивно характеризують його особу.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_10 заперечують проти поданої апеляційної скарги. Вважають вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в них доводи, потерпілого та прокурора, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин та перевірка їх доказами у кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація їх дій за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Зокрема, взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, в силу ст.89 КК України не судимий.

Суд також обґрунтовано визнав пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 , яке є особливо тяжким, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, що настали у вигляді отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в моменти спричинення, беручи до уваги думку потерпілого, який просив виключно суворо покарати обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що обране ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Аналогічну позицію щодо призначення ОСОБА_6 виключно суворого покарання у виді позбавлення волі підтримав потерпілий і в процесі апеляційного розгляду.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями захисника про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. При цьому, обставини на які є посилання в апеляційній скарзі захисника були враховані судом.

Те, що ОСОБА_6 визнав вину, сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, в даному випадку не є підставою для призначення більш м`якого покарання, чи призначення такого покарання нижче від найнижчої межі встановленої кримінальним законом, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні більш м`якого покарання.

Вказане також не є визначальним для зміни обраного виду та міри покарання, оскільки обставини провадження враховуються в їх сукупності.

Доказів, які б стверджували протилежне, ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях обвинуваченого та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, що не можна визнати належними та допустимими доказами.

Відсутні в матеріалах провадження, не встановлені судом та не стверджується жодним належним, об`єктивним та допустимим доказом дані щодо вчинення обвинуваченим злочину внаслідок неправомірної поведінки потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння не надано таких доказів і стороною захисту, яка фактичних обставин провадження не оспорює та з ними погоджується.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції кримінального закону за якої кваліфіковані його дії, наближеного до мінімального, а саме: у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується, що саме таке покарання, у цьому випадку, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання на підставі положень ст.75 КК України колегія суддів не вбачає, так як обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, не вказують на необхідність обґрунтованого застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

Водночас, в апеляційні скарзі захисник просить призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 75 КК України відповідно до яких таке звільнення від відбування покарання можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримає під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3