Справа № 587/1660/21
УХВАЛА
29 червня 2022 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Сумського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання начальника Сумського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання,
До Сумського районного суду Сумської області надійшло подання начальника Сумського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, яке мотивується тим, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 27.10.2021 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75, 76, 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 22.12.2021 року ОСОБА_5 була викликана до центру пробації та ознайомлена з порядком та умовами поведінки осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, попереджена про наслідки порушення встановлених обов`язків. Того ж дня була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме зобов`язано засуджену з*являтися на реєстрацію до відділення пробації 1й та 3-й четвер щомісяця та заведено листок реєстрації. Крім того, з`ясовувалось питання з приводу її місця проживання та виховання малолітньої дитини. З метою контролю за відбуванням покарання ОСОБА_5 органом пробації проводилися перевірки, за отриманими документальними підтвердженнями засуджена ОСОБА_5 допустила порушення вимог ч.ч.1, 5 ст. 79 КК України, а саме: впродовж тривалого часу з 2017 року і дотепер ухиляється від виховання дитини, догляд за нею та виконання батьківських обов`язків не здійснює. Крім того, як зазначено в поданні, засуджена неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, що також, на думку органу пробації, свідчить про її небажання стати на шлях виправлення. Виходячи з наведеного, представник органу пробації просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засуджену для відбування призначеного судом покарання.
Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні також підтримала подання.
Заслухавши пояснення засудженої, думку представника органу пробації та прокурора, які підтримали подання, дослідивши матеріали подання, суд не вбачає підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.
У відповідності з ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням необхідно з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно з п.п. 4.10, 4.11 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 16/8615 від 09.01.2004 (далі - Інструкція), після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, вчинення нового злочину, уточнюються анкетні дані. За результатами проведеної бесіди засуджена особа дає підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо неї та обов`язками, покладеними на неї судом, які засуджена особа зобов`язується виконати, після чого нею заповнюється анкета.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України, п. 6 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, уповноважений орган з питань пробації організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме, звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме. Згідно з п. 5.3 вказаної Інструкції, інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Судом встановлено, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 27.10.2021 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75, 76, 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 22.12.2021 року засуджена ОСОБА_5 була ознайомлена з порядком та умовами поведінки осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, попереджена про наслідки порушення встановлених обов`язків та винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме зобов`язано засуджену з`являтися на реєстрацію до відділення пробації 1-й та 3-й четвер щомісяця.
Однією з підстав для скасування іспитового строку орган пробації зазначає суперечливу інформацію щодо місця проживання дитини, що свідчить, на думку органу пробації, про невиконання засудженою покладених на неї обов`язків.
Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, зазначила, що намагається спілкуватися з дитиною, має бажання надавати матеріальну допомогу дитині. Однак в неї з батьком дитини існують особисті неприязливі стосунки, а також існують спори з приводу виховання та утримання дитини. Батько дитини та його співмешканка без її дозволу вивезли дитину до м. Тернополя, де мешкають батьки її колишнього чоловіка, батька дитини, який звернувся до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, однак сам перешкоджає їй спілкуватися з дитиною. За час відбування іспитового строку вона не порушувала обов`язків, які на неї поклав суд, про зміну місця проживання вона письмово поставила до відома орган пробації, постійно з*являлася на відмітки до органу пробації, на даний час вона мешкає за адресою АДРЕСА_1 (за місцем проживання цивільного чоловіка), раніше мешкала в АДРЕСА_2 ( місцем її реєстрації), тобто в тому ж населеному пункті, про що письмово поставила до відома орган пробації. До адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП вона притягалася, за ухилення від виховання дитини адміністративна справи була закрита, 2 інших протоколи були складені за безпідставний виклик поліції, коли в неї з теперішнім чоловіком виникали сварки.
Таким чином, встановлено, що між засудженою та батьком її дитини ОСОБА_6 існує спір щодо місця проживання дитини; ні засуджена, ні ОСОБА_6 не позбавленні батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 і відповідно як до національного, так і до міжнародного законодавства, мають як обов`язки, так і права щодо виховання та утримання дитини. Та обставина, що, як зазначено в поданні органу пробації, дитина тривалий час проживає з батьком, не свідчить про винну поведінку засудженої, оскільки ні вироком, ні судовим рішенням не визначено, що дитина має проживати лише з засудженою, яка, як мати дитини, має самостійно, без втручання державних органів, визначати місце перебування чи проживання дитини, а також самостійно, за взаємною згодою з батьком дитини, визначати форми участі батьків в вихованні та утриманні дитини. Крім того, в провадженні суду з 24 травня 2022 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини ( справа 587/675/22).
Посилання на позицію ОСОБА_6 , який в письмових поясненнях зазначив, що має намір подати до суду позов про стягнення аліментів з ОСОБА_5 , яка ухиляється від надання матеріальної допомоги дитині, не може свідчити про ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків, покладених на неї судом, оскільки ОСОБА_6 є зацікавленою особою, до того ж ОСОБА_5 заявила в судовому засіданні, що не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дочки.
Посилання на те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності також не може бути підставою для задоволення подання. Дійсно, з матеріалів справи та пояснень засудженої вбачається, що відносно неї складався адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак постановою Сумського районного суду Сумської області від 14 лютого 2022 року провадження по справі було закрито за відсутністю в діях засудженої складу адміністративного правопорушення.
Щодо правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик поліції), то засуджена пояснила обставини складання відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення. Зокрема, ОСОБА_5 , пояснила, що, проживаючи за місцем свого цивільного чоловіка за адресою АДРЕСА_1 в неї часто виникають сварки з чоловіком, внаслідок чого вона вимушена викликати поліцію. Така ситуація була двічі, однак вона вибачала чоловіку і просила не складати відносно нього протоколи, тому виклики поліції були зафіксовані як завідомо неправдиві виклики.
Що стосується правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, де ОСОБА_5 винесено попередження, то само по собі вчинення правопорушення не створює систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення.
Щодо зміни місця проживання, то засуджена пояснила, що про зміну місця проживання вона повідомляла орган пробації, постійно з*являлася на відмітки до органу пробації, на даний час вона мешкає за адресою АДРЕСА_1 ( місцем проживання цивільного чоловіка), раніше мешкала в АДРЕСА_2 ( місцем її реєстрації), тобто в тому ж населеному пункті, про що письмово поставила до відома орган пробації. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами подання і не оспорюються учасниками процесу.
Отже, суду не надано доказів того, що засуджена не виконує покладені на неї судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а відтак підстав для застосування положень ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України щодо скасування іспитового строку та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, немає.
За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
Відмовити в задоволенні подання Сумського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання - за його безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня оголошення, а особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду .

Суддя ОСОБА_1