Справа № 202/2089/22
Провадження № 1-кс/202/2131/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 19.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.
В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження № 0000314 від 19.05.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи з числа військовослужбовців Збройних Сил України порушили встановлений порядок організації, виконання і забезпечення польотів, здійснення нагляду і контролю за їх безпекою, внаслідок чого 19 травня 2022 року близько 15 години в районі населеного пункту АДРЕСА_1 під час виконання польотного завдання над районом бойових дій сталася авіаційна катастрофа із фронтовим бомбардувальником СУ-24м військової частини НОМЕР_1 , яка призвела до руйнування літака СУ-24м, поєднаного із загибеллю 2 військовослужбовців льотного складу на борту вищевказаного повітряного судна.
За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за ст.416 КК України - порушення правил польотів або підготовки до них, а також порушення правил експлуатації літальних апаратів, що спричинило катастрофу або інші тяжкі наслідки.
20.05.2022 у період часу з 10 год. 52 хв., до 11 год. 52 хв., слідчим було здійснено виїзд на місце події (ділянка місцевості, яка розташована у АДРЕСА_2 ) та було вилучено уламки літака бомбардувальника СУ-24м.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . 19 травня 2022 року він разом із своїм підрозділом виконували бойове завдання біля с. Васюківка. Приблизно о 14 год. 53 хв. він разом зі своїм співслужбовцем ОСОБА_6 почули звук турбіни двигуна літака та згодом побачили літак СУ-24 який рухався з боку с. Никифорівка в бік с. Васюківка Донецької області, після чого літак почав направлятися в бік м. Соледар Донецької області. Після чого вони побачили димний слід від пострілу в бік літака, який було здійснено с землі за допомогою ПЗРК. Постріл було ймовірно здійснено з населеного пункту Краснополівка. Політ ракети він не бачив, однак побачив вже як ракета потрапила в ліву хвостову частину літака, що в подальшому спричинило вибух.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 дав аналогічні покази, крім того доповнив, що вказані події він знімав на свій мобільний телефон.
Оглядом мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9», який належить ОСОБА_6 встановлено, що в системні папці «Галерея» перебуває серед інших файлів, відеозапис з наступною назвою «19 травня 2022 14:53» тривалість 42 секунди. Після чого відтворено зміст відеозапису на якому відображене поле над яким здійснюється політ літака та подальший вибух його в лівій хвостовій частині, ймовірно від потрапляння в нього ракети.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 показав, що 19 травня 2022 року він знаходився на чергуванні разом із своїм керівником начальником групи планування авіації ОСОБА_8 . Приблизно о 14 год. 20 хв. вони отримали повідомлення від оперативного чергового повітряного планування «Схід» про бойовий виліт. Після чого йому стало відомо про падіння літака СУ-24м. Після чого він разом із військовослужбовцями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали в район падіння літака до населеного пункту Краснополівка. Прибувши на місце вони прослідували в район падіння літака де побачили уламки від нього та трупів військовослужбовців ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали аналогічні покази як і свідок ОСОБА_7 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 показав, що він перебуває на посаді заступника оперативного чергового протиповітряної оборони сухопутних військ. 19 травня 2022 року заступивши на чергування о 14 годині отримав інформацію від оперативного чергового ОКП підполковника ОСОБА_14 про проліт літака СУ-24. Відповідно до інструкції ОСОБА_13 доповів оперативному черговому ОТУ «Північ» - підполковнику ОСОБА_15 , а згодом доповів оперативному черговому ОТУ «Схід».
08.06.2022 у період часу з 18 год. 10 хв., до 19 год. 30 хв., слідчим у приміщенні нежитлової будівлі (ангар), розташованої на території військової комендатури у м. Покровськ, Донецької області, за адресою: АДРЕСА_3 , оглянуто та серед іншого вилучено дрібні частини, зовні схожі на металеві осколки, сірого кольору, поміщені до сейф пакету «Державне бюро розслідувань» з індивідуальним номером «S 2016876», та пристрій округлої форми на якому чорним кольором нанесено «№ 2294» 4.036.030-02 разом із намотаним округ нього предметом, на вид схожим на плівку, темного кольору поміщенні до сейф пакету з індивідуальним номером «0000279».
Вилучене в ході вищевказаного огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого.
Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Враховуючи, що вилучене майно під час оглядів визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та є доказами злочину, має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення винними особами, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна.
У зв`язку із викладеним слідчий за погодженням з прокурором звернулись до суду із відповідним клопотанням.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 08.06.2021 в ході огляду місця події.

Зазначене клопотання отримано судом 13.06.2022 засобами поштового зв`язку (відправлено 09.06.2022), тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив суд клопотання задовольнити.
Командир взводу ОО та ППС роти 3В ВСП ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання.
На підставі викладеного, враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.
У зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась,відповідно до вимог ч. 4 ст.107 КПК України.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебуває кримінальне провадження, внесене 19.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України.
Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 08.06.2022 встановлено, що 08.06.2022 у період часу з 18 год. 10 хв., до 19 год. 30 хв., слідчим у приміщенні нежитлової будівлі (ангар), розташованої на території військової комендатури у м. Покровськ, Донецької області, за адресою: АДРЕСА_3 , оглянуто та серед іншого вилучено дрібні частини, зовні схожі на металеві осколки, сірого кольору, поміщені до сейф пакету «Державне бюро розслідувань» з індивідуальним номером «S 2016876», та пристрій округлої форми на якому чорним кольором нанесено «№ 2294» 4.036.030-02 разом із намотаним округ нього предметом, на вид схожим на плівку, темного кольору поміщенні до сейф пакету з індивідуальним номером «0000279».
09.06.2022, постановою слідчого тимчасово вилучений Журнал бойового чергування військової частини НОМЕР_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено, що тимчасово вилучені 08.06.2022 під час огляду місця події дрібні частини, зовні схожі на металеві осколки, сірого кольору, що поміщені до сейф пакету «Державне бюро розслідувань» з індивідуальним номером «S 2016876», та пристрій округлої форми на якому чорним кольором нанесено «№ 2294» 4.036.030-02 разом із намотаним округ нього предметом, на вид схожим на плівку темного кольору, поміщенні до сейф пакету з індивідуальним номером «0000279» визнані речовими доказами та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження та, разом із інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою для проведення експертного дослідження із застосування спеціальних знань.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатиме вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, пересування, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 19.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 08.06.2022 у період часу з 18 год. 10 хв., до 19 год. 30 хв. у приміщенні нежитлової будівлі (ангар), розташованої на території військової комендатури у м. Покровськ, Донецької області, за адресою: АДРЕСА_3 а дрібні частини, зовні схожі на металеві осколки, сірого кольору, поміщені до сейф пакету «Державне бюро розслідувань» з індивідуальним номером «S 2016876», та пристрій округлої форми на якому чорним кольором нанесено «№ 2294» 4.036.030-02 разом із намотаним округ нього предметом, на вид схожим на плівку, темного кольору поміщенні до сейф пакету з індивідуальним номером «0000279».

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання речових доказів визначити згідно із розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1