Справа № 214/3648/22
1-кс/214/617/22
У Х В А Л А

Іменем України

23 серпня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., при секретарі Собченко Н.А., за участю прокурора Зубкова В.С., підозрюваного ОСОБА_1 , його захисника адвоката Новака А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, капітана Державного бюро розслідувань Жука А.Ю. у кримінальному провадженні №0000091, внесеного до ЄРДР 29 липня 2022року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця у військовому званні «старшина», водія 3 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно з положеннями ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшину ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія 3 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону цієї ж військової частини, наказом командира в/ч НОМЕР_1 призначено на посаду командира 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону цієї ж військової частини та відповідно до бойового розпорядження призначено старшим опорного пункту, розташованого поблизу н.п. Кам`яне Бериславського району Херсонської області, в підпорядкуванні якого знаходиться відділення №2 та відділення №3 третього стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України старший сержант ОСОБА_2 , перебуваючи відповідно до бойового розпорядження на посаді командира опорного пункту, є начальником за посадою для старшини ОСОБА_1 .

Проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту, старшина ОСОБА_1 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшина ОСОБА_1 був зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак старшина ОСОБА_1 , достовірно знаючи свої обов`язки та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, 29 липня 2022 року, близько 12 години 25 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись на території бойових позицій біля н.п. Кам`яне Бериславського району Херсонської області, звернувся до старшого сержанта ОСОБА_2 , який займає посаду командира 2 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону цієї ж військової частини та відповідно до бойового розпорядження є старшим опорного пункту, в підпорядкуванні якого перебувають 2 та 3 відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , тобто є військовим начальником відносно ОСОБА_1 , з метою отримання дозволу на звільнення для вирішення особистих питань, однак отримав від нього відмову, після чого, приблизно через 5 хвилин, ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний та позастатутний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що старший сержант ОСОБА_2 є його начальником за посадою, діючи з прямим умислом, взяв із собою закріплену за ним вогнепальну зброю АКС-74, вдягнувши бронежилет із закріпленим на ньому боєкомплектом, повернувся до місцезнаходження старшого сержанта ОСОБА_2 , а саме на територію бойових позицій біля н.п. Кам`яне Бериславського району Херсонської області та привів зброю у бойову готовність, тобто зняв її із запобіжника та шляхом відведення затвору у крайнє заднє положення дослав патрон до патронника, після чого направив зброю у бік старшого сержанта ОСОБА_2 , висловивши на його адресу погрозу вбивством у зв`язку із виконанням останнім обов`язків з військової служби.

У подальшому старший сержант ОСОБА_2 спільно з іншими військовослужбовцями, що знаходились поруч, застосував фізичну силу до ОСОБА_1 з метою відібрання у нього зброї та унеможливлення пострілів, після чого повідомив керівництво про подію, що трапилась.

Таким чином, військовослужбовець військової служби ОСОБА_1 за вищевикладених обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, за ознаками: погроза вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_1 до вчиненого інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 , протоколами допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому існує ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування або умисно ухилятись від явки до них, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування, чим може перешкоджати встановленню істини у справі, за допомогою інших осіб або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню у будь-який спосіб, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу буде зобов`язаний повернутись до місця тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 та як наслідок, матиме доступ до вогнепальної зброї, тому зможе вчинити інший злочин із застосуванням такої зброї по відношенню до військовослужбовців підрозділу, у тому числі, свідків даного кримінального провадження.

Окрім того, на даний час підрозділи в/ч НОМЕР_1 приймають участь у бойових діях на території Херсонської області, у зв`язку з чим ОСОБА_1 буде мати можливість самовільно залишити розташування військової частини, у тому числі, на тимчасово непідконтрольну територію Україні.

У зв`язку з такими обставинами слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, на думку слідчого, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав за підстав, у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_1 просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки указані останнім ризики недоведені належним чином.

Його захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчого у зв`язку з недоведеністю у належний та законний спосіб існування ризиків, на які останній послався як на підставу для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: так, підозрюваний не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки він добровільно з`явився до суду, також підозрюваний не може впливати на свідків, так як останні знаходяться на передовій, а також підозрюваний не може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як добросовісно несе службу та захищає цілісність держави, сумлінно виконує свої обв`язки.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Як убачається з досліджених судом матеріалів клопотання, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_1 30 липня 2022 року.

Санкція ч. 4 ст. 405 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Підозра ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, на думку слідчого судді, є обґрунтованою, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 , протоколами допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), положень КПК України, для обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність підстав уважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі, або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені у ст. 178 КПК України.

У ст. 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого військового кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання від п`яти до десяти років, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що підозрюваний може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

При цьому слідчий суддя бере до уваги відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Разом з тим, слідчий суддя враховує особливу небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 як особа, що проходить військову службу у Збройних силах України в умовах воєнного стану та зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, і ці обов`язки покладають на військовослужбовців особливу відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, тим більш в умовах воєнного стану.

Також слідчий суддя вважає про існування ризику, що підозрюваний, який знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні та спільно з ними проходив службу, може незаконно впливати на них, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показань, зміни даних показань та дачі завідомо неправдивих показань, у тому числі і в суді.

Також слідчий суддя вважає про існування ризику, що підозрюваний є військовослужбовцем та у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу буде зобов`язаний повернутись до місця тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 та матиме доступ до вогнепальної зброї, тому зможе вчинити інший злочин із застосуванням такої зброї по відношенню до військовослужбовців підрозділу, у тому числі, до свідків у даному кримінальному провадженні.

І хоча існування зазначених слідчим інших ризиків слідчий суддя вважає недоведеним у належний спосіб, однак наявність навіть цих доведених ризиків дає слідчому судді підстави для застосування до підозрюваного саме такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя бере до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 10.02.2011 року «Харченко проти України» та від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», згідно з якими, коли є в наявності конкретний суспільний інтерес, то такий інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Обставин, що вказують на неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку зі станом його здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, капітана Державного бюро розслідувань Жука А.Ю. задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, а саме до 21 жовтня 2022 року без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя В.В. Попов.