Справа № 344/7815/22
Провадження № 1-кс/344/3061/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000062 від 31 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000062 від 31 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 січня 2022 року близько 08:00 год. (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на території ДНЗ «Херсонський професійний суднобудівельний ліцей» за адресою: м. Херсон, вул. Острівське шосе, 1, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом взлому дверей, незаконно проник до кабінету №33 вищевказаного навчального закладу, звідки зі столу таємно, повторно викрав майно, яке належить ДНЗ «Херсонський професійний суднобудівельний ліцей», а саме монітор марки LСD monitor Aser модель P191WD, однак не довів до кінця свій злочинний намір в частинні розпорядження викраденим майном, оскільки був зупинений свідком ОСОБА_7 на місці злочину
У вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Херсонської області Каховського району с.Заозерне, громадянин України, неодружений, офіційно непрацевлаштований, без визначеного місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 24 вересня 2021 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
31 січня 2022 року працівниками відділу поліції № 2 ГУНП в Херсонській області затримано ОСОБА_5 на підставі статті 208 Кримінального процесуального кодексу України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
01 лютого 2022 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 березня 2022 року та визначено заставу у розмірі 49620 грн.
24 березня 2022 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 31 травня 2022 року.
Того ж дня ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2022 року включно.
25 березня 2022 року у зв`язку з об`єктивною неможливістю звернення до суду з обвинувальним актом досудове розслідування у даному провадженні зупинено.
17 травня 2022 року у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій, а саме розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , досудове розслідування було відновлено.
17 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, а саме до 10 липня 2022 року. Того ж дня у зв`язку з об`єктивною неможливістю звернення до суду з обвинувальним актом досудове розслідування у даному провадженні зупинено.
04 липня 2022 року у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій, а саме розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , досудове розслідування було відновлено.
На даний час строк досудового розслідування у кримінальному провадженні триває до 09 вересня 2022 року.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до
ст. 12 Кримінального кодексу України, належить до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті становить шість років позбавлення волі.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
10 липня 2022 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування в цей строк неможливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій та заходів забезпечення кримінального провадження, які мають суттєве значення, так як спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть можливість стороні обвинувачення правильно кваліфікувати дії підозрюваного та завершити розслідування.
На цей час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою немає, ризики, що були заявлені органом досудового розслідування не відпали та продовжують існувати.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів в межах строку проведення досудового розслідування без визначення розміру застави.
Прокурор судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні сторона захисту проти клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, пояснила, що твердження сторони обвинувачення є необґрунтованими та безпідставними, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, територія міста Херсон та Херсонської області окупована, що становить в небезпеку життя та здоров`я ОСОБА_5 , просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор», що знаходиться на території, де проводяться активні бойові дії.
24 лютого 2022 року Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого воєнний стан запроваджується з 05 години 30 хвилин строком на 30 діб. Даний Указ був затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року.
Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-IX від 15 березня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України № 2212-IX від 21 квітня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX від 22 травня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Як вбачається з листа від 04 квітня 2022 року, з 03 березня 2022 року в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор» відсутня технічна можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції.
За таких обставин проведення судового засідання за участю підозрюваного або в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційного судового провадження), є неможливим у зв`язку з відсутністю будь-якого зв`язку з установою, в якій перебуває підозрюваний.
Вислухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, третій та п`ятий вказаної статті.
Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.
- пункт 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним тяжкий злочин;
- пункт 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному відомі їх анкетні дані та адреси проживання;
- пункт 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.
Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі до шести років, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.
Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 10 липня 2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерела доходів у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.
На думку слідчого судді, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким із існуючих запобіжних заходів, неможливо, враховуючи характеризуючі особу підозрюваного дані такі, як відсутність визначеного місця реєстрації, а також те, що підозрюваний раніше судимий 24 вересня 2021 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік, і вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.
Отже, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є нездатним забезпечити дієвість даного кримінального провадження, а клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є таким, що не підлягає до задоволення.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливими, оскільки до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.
Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне клопотання про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.
У той же час згідно до вимог частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя погоджується, що з урахуванням обставин інкримінованого злочину, необхідно залишити раніше визначений розмір застави у сумі 49 620 грн.
На переконання слідчого судді, застава в такому розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і такий розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобіганням згаданим ризикам.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, тобто до 03 вересня 2022 року включно, із раніше визначеним розміром застави, але виключно в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити у повному обсязі.
Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити у повному обсязі.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів до 03 вересня 2022 року включно в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.
Залишити раніше визначений розмір застави у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) гривень 00 коп.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 03 вересня 2022 року включно наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду:
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Строк дії ухвали до 03 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 06 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1