Справа № 297/1753/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді МИХАЙЛИШИН В.М., за участю секретаря Мартинишин О.О., прокурора Сита Ю.Ю., обвинуваченого ОСОБА_1 , його захисника Логай І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 18.03.2022 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого на посаді машиніста компресорних установок виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» Регіональної філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 березня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, перебуваючи на своєму робочому місці сортувальному комплексі «Батьово» виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» Регіональної філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», розташованому по вул. Олійна, 7, в смт. Батьово, Берегівського району, Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом злиття у 4 (чотири) каністри з баку маневрового локомотиву, який знаходився на станції «Батьово сортувальна» смт. Батьово, Берегівського району, Закарпатської області, таємно викрав світлий нафтопродукт дизельне паливо, загальним об`ємом 40 літрів, вартістю 1400,00 гривень, чим спричинив Регіональній філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» матеріальну шкоду на вказану суму.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що дійсно 18 березня 2022 року, перебуваючи на робочому місці викрав дизельне паливо, загальним об`ємом 40 літрів. При цьому, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та завдані збитки вже відшкодував потерпілому, шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а також середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МУКАЧІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» № 289/01-12 від 24.03.2022 року ОСОБА_1 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

По місцю проживання та роботи обвинувачений ОСОБА_1 характеризується позитивно.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, однак в якому щиро розкаявся, раніше не судимий, завдані збитки відшкодовані потерпілому про, що свідчить заява представника потерпілого, а також реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування основного покарання з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

- 4 (чотири) пластикові каністри об`ємом по 10 (десять) літрів кожна із дизельним паливом, які передано на зберігання представнику Регіональнійої філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», слід повернути Регіональній філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» як власнику.

Процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ в загальному розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в загальному розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

- 4 (чотири) пластикові каністри об`ємом по 10 (десять) літрів кожна із дизельним паливом, які передано на зберігання представнику Регіональнійої філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» повернути Регіональній філії «Львівська залізниця» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН