Справа № 591/2901/22
Провадження № 1-кс/591/1913/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073 від 24.06.2022 р.,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що УСБУ в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в якому здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Санкція ч.2 ст. 111 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має у власності квартиру та два транспортні засоби.

В ході досудового розслідування стало відомо, що підозрюваний намагається здійснити відчуження наведеного майна, тому слідчий звернувся з даним клопотанням та просив накласти арешт на нерухоме майно, яке знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопоання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Власник майна та його захисник, належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання, в судове засідання не прибули, що згідно ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просить розглядати клопотання без його участі та участі підозрюваного, а також зазначив, що заперечує проти клопотання слідчого в частині заборони користування майном.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому, у відповідності до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що УСБУ в Сумській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №№ 0000073 від 24.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Обставини підозри суд вважає достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та втручання у мирне володіння майном.

Крім того, чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Так, транспортні засоби, вказані у клопотанні слідчого, належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя не вбачає доцільним не обмежувати власника у праві користування майном, з огляду на те, що підозрюваний перебуває під вартою, а інших користувачів автомобілями не встановлено.

Стосовно накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , то слід зазначити, що ОСОБА_4 є власником тільки частини квартири. Власником іншої частини квартири є ОСОБА_6 , яка не є учасником кримінального провадження і не може нести відповідальність за підозрюваного, тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження стосовно належного такій особі на праві власності майна, як і відсутні підстави для заборони користування житлом з огляду на вимоги ч. 12 ст. 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження для можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, а відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно з обмеженням права на відчуження та розпорядження ним, а саме на частку квартири, яка належить на приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на майно з обмеженням права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на транспортні засоби: ВАЗ 21213 1690 (2001), синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ВАЗ 21101 1596 (2011), сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_4 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором, на яких покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1