Провадження № 1-кс/761/8171/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чхороцхул, Грузії, громадянина Грузії, з вищою освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця - водія 1 відділення, 3 взводу, 5 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 30.07.2022,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , 01 серпня 2022 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 30.07.2022.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 30.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.07.2022 о 12 год. 10 хв., ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.07.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Підозра у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2022 та схемою до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.07.2022; висновком щодо результатів медичного огляду від 30.07.2022 року та фотокопією з журналу реєстрації; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_15 перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з мотивів наведених у ньому, та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказував, що на його думку в кримінальному провадженні невірно визначено кваліфікацію діяння, оскільки підозрюваний вчинив ДТП з необережності. Крім того, захисник наголошував, що ОСОБА_15 не відмовлявся проходити огляд, більш того здав кров на тестування. Крім того, захисник просив врахувати, що ОСОБА_15 з 24 лютого 2022 року брав участь в обороні міста Києва, одружений, має двох дітей на утриманні. Також адвокат наголошував, що підозрюваний онкохворий, йому призначена хіміотерапія. Просив застосувати стосовно ОСОБА_4 домашній арешт або заставу.

Підозрюваний ОСОБА_15 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 30.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.07.2022 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.07.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість та достатності доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів свідчать про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель людини, максимальним покаранням за яке є позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, а відтак існують ризики, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Разом з тим, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчим суддею враховуються фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_15 , а саме характер такого кримінального правопорушення, яке пов?язано із грубим порушенням правил безпеки дорожнього руху, те що кримінальне правопорушення спричинило загибель потерпілого, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , відомості про вік підозрюваного та відсутність даних про неможливість перебування під вартою у зв?язку зі станом здоров?я, у сукупності дає підстави слідчому судді стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_15 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного місця проживання, його участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації, наявність захворювання, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існуючих ризиків, які б слугували стримуючим фактором.

При цьому щодо посилань захисника ОСОБА_6 на наявність у підозрюваного онкологічного захворювання, та необхідність забезпечення підозрюваному ОСОБА_9 належної медичної допомоги, суд роз`яснює, що право підозрюваного ОСОБА_4 на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов?язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув?язнення.

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув?язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно статті 11 цього Закону медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом вимог статті 21 вказаного Закону адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту; створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Таким чином необхідність надання ОСОБА_9 спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги поза межами медичної частини Київського СІЗО, не унеможливлює утримання останнього під вартою, натомість зобов`язує адміністрацію Державної установи «Київській слідчий ізолятор» забезпечити ув?язненому ОСОБА_9 належне медичне обслуговування та надання медичної допомоги у обсязі, необхідному для дотримання прав останнього, гарантованих статтею 49 Конституції України та статтею 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть особи, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 27 вересня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 04 серпня 2022 року о 10 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1