Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/372/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 22.08.2022, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 17.05 год 19.08.2022 до 17.05 год 17.10.2022 та визначено розмір застави в сумі 74 430 гривень.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 22.08.2022 задоволено клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_6 , запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, стосовно підозрюваного на даний час в Кіровському районному суді м. Кіровограда розглядається чотири обвинувальних акта про вчинення ним кримінальних правопорушень проти власності,що свідчить про те, що існує ймовірність, що він може незаконно впливати, на потерпілого та свідків, які під його впливом зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, а також на інших свідків, які на даний час не допитані у даному кримінальному провадженні,з метою зміни наданих ними показань та уникнення таким чином відповідальності за вчинений злочин, тобто про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.
Крім того захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, має постійне місце навчання та являється учнем 2 курсу «Кропивницького професійного ліцею», раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце для проживання, постійне місце навчання, захисник вважає, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання відносно неповнолітнього ОСОБА_6 є занадто жорстким.

Підозрюваний ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, оскількизапобіжний захід у виді тримання під вартою занадто суворий.
Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , а також його законного представника - ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання, а саме: копією рапорту чергового від 19.08.2022 (а.м.к.10); копією протоколу огляду місця події від 19.08.2022 (а.м.к.11); копією протоколу допиту потерпілого від 19.08.2022 (а.м.к.13-14); копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 19.08.2022 (а.м.к.19-21); копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.08.2022 (а.м.к.38-39); копією протоколу допиту підозрюваного від 19.08.2022 (а.м.к.40-41),які в сукупності містять достатньо даних та дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів враховує і те, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування або суду були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, повязаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є умисним, тяжким, санкція інкримінованої йому статті обвинувачення передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, як особа він не працює, стосовно нього на даний час в Кіровському районному суді м. Кіровограда розглядається чотири обвинувальних акта про вчинення ним кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про те, що у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також може продовжити злочинну діяльність.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження щодо права ОСОБА_6 на особисту свободу.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що підозрюваний немає на меті переховуватися від слідства та суду, або перешкоджати встановленню істини по справі, та слідчим суддею не досліджено обставини, які мають враховуватись при обранні запобіжного заходу і не з`ясовано питання про обрання альтернативних запобіжних заходів, то вони не відповідають фактичним обставинам та спростовуються вищевикладеним, а тому не можуть бути підставою для обрання ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, про що правильно зробив висновок слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг захисника та підозрюваного є безпідставними, а тому їх необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 22.08.2022, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 17.05 год 19.08.2022 до 17.05 год 17.10.2022 та визначено розмір застави в сумі 74 430 гривень - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропиницького
апеляційного суду ОСОБА_2