Номер провадження: 11-сс/813/687/22
Справа № 522/5175/22 1-кс/522/2732/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2022 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000314 від 29 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 червня 2022 року включно.
Також покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою в розумні строки;
- не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що долучені до клопотання слідчого докази є недопустимими, що свідчить про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Захисник вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутній ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки вона добровільно прибула до відділу поліції, ще до моменту написання потерпілим заяви про злочин.

Крім того банківська карта потрапила до ОСОБА_7 не в результаті злочинних дій, будь-які свідки у кримінальному провадженні відсутні.

На теперішній час завдана потерпілому шкода відшкодована навіть у більшому розмірі, що підтверджується відповідною квитанцією.

Захисник зазначила, що ОСОБА_7 раніше не судима, заміжня, виховує трьох малолітніх синів, її чоловік працює лікарем в державному медичному закладі, а тому заборона їй цілодобово залишати житло може негативно вплинути на психологічний та фізичний розвиток її дітей. Також з огляду на ракетні обстріли міста, заборона залишати місце мешкання ставить під загрозу життя ОСОБА_7 та її дітей.

Прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, а за результатами апеляційного розгляду просив відмовити в її задоволенні.

Окремо прокурор зазначив про те, що на теперішній час обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000314 за обвинуваченням ОСОБА_7 був скерований на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без участі прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обставин викладених у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від громадянина ОСОБА_10 від 28 квітня 2022 року;

-протоколом огляду пластикової банківської картки «ПУМБ» чорного кольору з номером НОМЕР_1 ;

-інформацією про рух коштів за вказаною карткою за період з 26 квітня 2022 року по 27 квітня 2022 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29 квітня 2022 року;

-протоколами огляду предметів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що наявні у кримінальному провадженні докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 . При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочин, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

В своєму клопотанні про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий послався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1), 3), 4), 5) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне провадження, вливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні не обґрунтував на підставі яких доказів він дійшов висновку про існування вказаних ризиків.

Так в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, про те, інкримінований підозрюваній злочин був вчинений в період воєнного стану, що свідчить про зухвалість вчиненого діяння та суперечить морально-етичним нормам у суспільстві в особливий для держави та громадян період збройної відсічі на агресію Російської Федерації.

Разом з цим апеляційній суд зазначає, що факт вчинення злочину в умовах воєнного стану і є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і саме з цих підстав дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

При цьому апеляційний суд враховує, що запобіжний захід не є покаранням за вчинений злочин, а є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, тощо.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 одружена, має трьох малолітніх синів 2010 року та близнюків 2012 року народження.

Крім того ОСОБА_7 зареєстрована та постійно проживає в м. Одесі, раніше до кримінальної відповідальності вона не притягалась.

За таких обставин апеляційний суд констатує, що у ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, що істотно знижує ступінь існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України про які слідчий вказував у своєму клопотанні.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не дав та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, при цьому не зазначив чому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Крім того апеляційний суд враховує, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000314 завершено і обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 був скерований на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси і вже суд

під час підготовчого судового засідання буде вирішувати питання необхідності застосування до обвинуваченої того чи іншого запобіжного заходу.

В свою чергу прокурор не з`явившись в судове засідання апеляційного суду позбавив себе можливості довести те, що на теперішній час продовжує існувати необхідність застосування до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 06 травня 2022 року, якою до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 28 червня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи до суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків до 18 липня 2022 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4