Справа № 1-кс/714/98/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2022 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП № 2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням погодженого прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
Як зазначено в клопотанні, в провадженні слідчого відділення ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2022 року за № 0000884 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Підставою для внесення відомостей стало те, що ОСОБА_4 , у невстановленому місці, у невстановлений час вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа підробили офіційні документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.02.2019 року, видана на ім`я ОСОБА_4 в тому що останній рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний непридатним до військової служби як особа, яка виключена з військового обліку та за станом здоров`я не підлягає призову на військову службу за мобілізацією та відповідно до ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» має право на виїзд за межі України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30 березня 2022 року близько 12.50 год. ОСОБА_4 приїхав на КПП «Порубне» у с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, де, під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав працівникам прикордонної служби вказаний завідомо підроблений офіційний документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.02.2019 року, видана на ім`я ОСОБА_4 в тому що останній рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він за станом здоров`я непридатний до військової служби у мирний та військовий час.
В ході огляду місця події за адресою с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області на контрольно-пропускному пункті «Порубне» виявлено та вилучено транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 на момент виявлення перебував у користуванні ОСОБА_4 , але власником є його син ОСОБА_7 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_1 .
Оскільки вказаний транспортний засіб та документ про його реєстрацію, за постановою слідчого від 30 березня 2022 року були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_4 , як користувач майна, та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора, користувача майна та його захисника дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.
Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.
Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.
Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що 30 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000884 про вчинення кримінальних правопорушень за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за фактом підроблення офіційного документу, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, вчинене за попередньою змовою групою осіб та фактом використання завідомо підробленого документа.
Як вбачається, з протоколу огляду місця події від 30 березня 2022 року, за адресою с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області на контрольно-пропускному пункті «Порубне» виявлено та вилучено транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які відповідно до постанови від 30.03.2022 року визнані речовими доказами.
Виявлені та вилучені транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами; транспортний засіб переданий на зберігання на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів по вул.Комунальників, 4В в м.Чернівці; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України настає зокрема, за підроблення або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також за використання завідомо підробленого документа.
Разом з тим, санкцією ч.3 та ч.4 ст.358 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу у розмірі, який би перевищував 3 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і вказана стаття не зазначена у переліку кримінальних правопорушень у ч.1 ст.96-1 КК України, а тому за скоєння цього даного проступку спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч.3 та ч.4 ст.358 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання, не передбачена.
Посилання прокурора на те, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію не є предметом чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України.
В порушення п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідного обґрунтування необхідності арешту транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 в контексті внесених в ЄРДР кримінальних правопорушень за ч.3 та ч.4 ст.358 КК України.
Доводи прокурора про те, що накладення арешту на вказане майно сприятиме здійсненню досудового розслідування не заслуговують на увагу у зв`язку, з тим, що як слідчим у поданому клопотанні, так і прокурором в судовому засіданні не зазначались будь-які процесуальні дії, які потрібно буде вчинити з використанням вказаного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК України).
За наведених вище обставин, прихожу до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, яке було вилучено та визнано речовими доказами, а саме на транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , оскільки прокурором не доведено правової підстави для накладення арешту на таке майно, не доведено, що вилучені транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію мають значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності, є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Вилучений транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» з номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого вони були вилучені.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.
Слідчий судя: