Справа № 216/2822/22
провадження 1-кс/216/1162/22
УХВАЛА
іменем України

11 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №2 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Криворізького РУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що до Криворізької центральної окружної прокуратури звернулася ОСОБА_4 із заявою про заволодіння належним їй майном шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.

Допитана під час досудового розслідування як потерпіла ОСОБА_4 показала наступне. 21.04.2021 року вона придбала автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150» р.н. « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_2 ». Приблизно у кінці жовтня - на початку листопада 2021 року остання вирішила продати вказаний автомобіль. Під час спілкування зі своїм знайомим ОСОБА_5 , останній запропонував свої послуги, при цьому завіривши потерпілу у чесному та відповідальному підході до продажу автомобіля. Вони домовились про вартість автомобіля в сумі 23 000 доларі США та інші умови продажу автомобіля. На пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_4 передала йому автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150» р.н. НОМЕР_1 , ключи від замку запалювання та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_3 , щоб він міг у будь-який момент надати автомобіль клієнту на огляд не турбуючи потерпілу, а за першою вимогою він поверне автомобіль назад власнику. Після цього ОСОБА_5 на зв`язок із ОСОБА_4 не виходить, від будь-яких контактів з останньою ухиляється. Оскільки, спірний автомобіль, клічи від нього та Свідоцтво про його реєстрацію на даний час мають ознаки речовизх доказів, з метою їх збереження та забезпечення ефективності розслідування, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, надали суду заяви, в яких просили клопотання задовольнити та розглядати за їх відсутністю.

Третя особа, щодо якої вирішується питання по арешт майна - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Її представник - адвокат ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутністю.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Крім того, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Під час судового розгляду встановлено, що у клопотанні слідчим не наведено достатніх підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Зокрема,, відомостей про те, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150» р.н. НОМЕР_1 , ключи від замку запалювання та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_3 на день розгляду клопотання визнані речовими доказами, матеріали клопотання не містять та слідчим, прокурором не представлені. Вони не оглянуті слідчим, відсутні матеріали досудового розслідування щодо вжиття процесуальних засобів до встановлення їх місцезнаходження. До того ж, матеріали кримінального провадження не маістять відомостей про подання цивільного позову, а також повідомлення про підозру особам в інкримінованому кримінальному правопорушенні, що виключає накладення арешту на майно у відповідності до п. п. 2,3,4 ч.2 ст. 170 КПК України, на які йдеться посилання у клопотанні.

Слід також зазначити, що слідчим належним чином не обгрунтовано та не зазначено, для забезпечення проведення яких конкретних процесуальних дій виникла необхідність на даний момент у застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадженняна, і яким чином це посприяє ефективності досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність у накладенні арешту на вказані у клопотання речі та документи відсутня, оскільки слідчим не наведено достатніх підстав для вжиття такого заходу, тому, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького РУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7