Справа № 496/6388/21
Провадження № 1-кп/496/61/22
У Х В А Л А
08 вересня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2
за участю секретаря ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство трьох осіб, а також у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
02.09.2022 року від прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, мотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, за скоєння яких передбачено покарання від трьох до семи років та від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, він офіційно не працює, за місцем реєстрації не мешкає, гідної репутації не має, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Посилаючись на вказані обставини прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, при цьому посилався на обставини, викладені у клопотанні.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, він не має наміру переховуватись від суду, ризики, на які посилається прокурор, не доведені, а тому просив суд змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника та просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Пунктом 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Враховуючи те, що головуючий суддя ОСОБА_9 наразі перебуває у черговій щорічній відпустці, а клопотання прокурора підлягає вирішенню відповідно до вимог КПК до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, є всі законні підстави для проведення судового розгляду такого клопотання за участі двох суддів зі складу колегії суддів.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , приймаючи до уваги заперечення його захисника на вказане клопотання, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, за скоєння яких передбачено покарання від трьох до семи років та від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, а тому суд вважає, що обвинувачений, розуміючи тяжкість покарання, яке йому може бути призначено у разі визнання його винним у скоєнні вказаних злочинів, може переховуватися від суду, у зв`язку з чим приходить до висновку, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який продовжує існувати, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе.
Суд також приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я (також інформацію щодо стану здоров`я, яка була озвучена обвинуваченим у судовому засіданні), те, що він раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем реєстрації не мешкає, гідної репутації не має.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.
Таким чином, наведені прокурором в клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризик, який слугував підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час не змінився, а тому суд вважає можливим продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, як того просив обвинувачений та його захисник, суд на теперішній час не вбачає.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 183, 199, 331, 376 КПК України, п. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 08.09.2022 року до 06.11.2022 року включно та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2022 року