Справа № 362/2989/22
Провадження № 1-кп/362/508/22
ВИРОК
Іменем України
03.08.2022 м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт з доданими матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000248 від 09.06.2022, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, маючого неповну вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09.06.2022 близько 12 год 30 хв ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст.12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на придбання та зберігання наркотичних засобів та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, проходячи по вулиці Грушевського, більш точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, знайшов паперовий згорток, в середині якого виявив кристалічну речовину білого кольору, який в подальшому поклав до своєї сумки та відправився до місця свого проживання, тим самим придбав та зберігав наркотичний засіб метадон, для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, 09.06.2022 о 14 год 45 хв біля будинку №31-а по вул. Грушевського у м. Василькові Київської області у ОСОБА_2 працівниками поліції виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,094 г.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_2 в ході досудового розслідування подав особисту заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_3 , де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обираючи вид та міру покарання, суд, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого, є визнання вини і щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_2 відноситься до кримінальних проступків, а також його щире каяття, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

При цьому, судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2022 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, таким чином кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду ОСОБА_2 вчинив 09.06.2022, тобто до постановлення вищевказаного вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Верховний Суд в постанові від 23.09.2019 справа № 199/1496/17 дійшов висновку щодо застосування положень ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України у подібних правовідносинах: «кримінально-правові норми, передбачені ст.ст. 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України».

Крім того, судом враховується правовий висновок, що міститься у Постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 278/1485/19, згідно якого «якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі та в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно із ч. 4 ст. 70 КК України. (…….) Суд перед призначенням остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів допустив зайве посилання на звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, тобто застосував закон, який не підлягав застосуванню».

Таким чином, враховуючи положення закону, обставини справи, особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75. 76 КК України.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 2265 грн. 36 коп.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2022 більш суворим покаранням призначеним цим вироком, у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 2265 грн. (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп. на користь держави.

Речові докази у провадженні, що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1