Справа № 461/8265/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1217/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я, Буського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Вирішено питання з процесуальними витратами.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Львівської митниці ДФС до ОСОБА_7 про відшкодування Державному бюджету України недонарахованих податків та інших загальнообов`язкових платежів на суму 394 277,03 грн. залишено без розгляду.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він, працюючи, на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС, маючи спеціальне звання «радника податкової та митної справи 111 рангу» будучи службовою особою та представником влади, в обов`язки, якої відповідно до вимог МК України, пунктів: 1.4,2.1.,2.2.28.2,2.2.29.1,2.2.29.2,2.2.29.9,2.2.29.21,2.2.29.29,2.2.31.6,2.2.31.8,2.2.38.1,2.2.39.4 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника Львівської митниці ДФС 20 червня 2017 року, входить забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо, аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; повинен керуватись та знати Конституцію України, Закон України «Про державну службу», Закон України «Про запобігання корупції», Митний Кодекс України, Укази Президента України, постанови Верховної Ради України, акти Кабінету Міністрів України, розпорядчі документи Міністерства фінансів України та Державної фіскальної служби України, інші нормативні документи, що стосуються здійснення митних формальностей, Положенням про митницю, Положенням про відділ, цією посадовою інструкцією та знання сучасних інформаційних технологій; здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосування заходів забезпечення сплати митних платежів при поміщенні товарів у відповідні митні режими у порядку та у випадках, передбачених Митним кодексом України та чинними нормативно-правовими актами; організація та координація роботи відділу щодо контролю за дотриманням порядку заповнення всіх видів митних декларацій суб`єктами ЗЕД; організація та координація роботи митних постів (відділів митного оформлення) з питань внесення змін до митних декларацій, зокрема, шляхом оформлення аркуша коригування, визнання митних декларацій недійсними; організація та координація роботи відділу з виконання митних формальностей щодо товарів, які поміщуються (поміщені) у відповідний митний режим; внесення змін до митних декларацій та визнання митних декларацій недійсними; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; застосування прогресивних комп`ютерних технологій, використання наданої перевізниками попередньої інформації для формування документів контролю доставки; використання інформаційно-технічних ресурсів і баз даних під час здійснення контролю за переміщенням товарів; аналіз бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС з метою забезпечення контролю за переміщенням товарів; ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил; визначення за результатами застосування системи управління ризиками, форм та обсягів митного контролю у конкретних випадках переміщень товарів і транспортних засобів через митний контроль України тощо; неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них вчинив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки за наступних обставин: 04 грудня 2017 року, головний державний інспектор відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 перебуваючи на роботі у відділі митного оформлення «Скнилів», що розташований за адресою м. Городок, вул. Львівська, 659 а, Львівської області, виконуючи свої службові обов`язки, маючи регламентований доступ до комп`ютерної мережі митних органів АСМО «Інспектор» розпочав процедуру здійснення митного оформлення транспортного засобу за електронною митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA209190/2017/124392.
За вказаною митною декларацією на користь ОСОБА_9 здійснювалось розмитнення автомобіля марки БМВ моделі Х5 XDRIVE351, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску та відповідно до вказаних відомостей в електронній декларації, процедура здійснення митного оформлення транспортного засобу здійснювалась згідно Закону України «Про внесення зміни до підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів» від 31 травня 2016 року № 1389-VІІІ.
Ставки акцизного податку, встановлені пунктом 15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України застосовуються для легкових автомобілів, якщо вони ввозяться на митну територію України особою для власного використання або на користь інших осіб за договорами купівлі - продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення, поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів в кількості один легковий автомобіль протягом календарного року.
Відповідно до ст. 4 МК України, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.
Відповідно до інформації наявної в модулі «Диспетчер зони митного контролю», на митну територію України через пункт пропуску Львівської митниці ДФС 03 грудня 2017 року о 01:26 год. Транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ввезено автомобіль марки БМВ моделі Х5 XDRIVE351, номер кузова НОМЕР_1 , на отримувача ОСОБА_9 .
При цьому за вказаний період часу не зафіксовано факту перетину кордону на виїзд з України та на в`їзд в Україну ОСОБА_9 або особи, щоб діяла за її дорученням.
Зважаючи на факт відсутності ОСОБА_9 при перетині митного кордону України при ввезенні транспортного засобу марки БМВ моделі Х5 XDRIVE351, номер кузова НОМЕР_1 , до останньої не могли бути застосовані положення Закону України «Про внесення змін до підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів», а при розмитненні транспортного засобу необхідно застосовувати ставки акцизного податку, передбаченого п. 215.3.51 Податкового кодексу України.
В свою чергу, старший державний інспектор відділу митного оформлення «Скнилів" митного поста Західний ОСОБА_7 внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків в частині контролю за додержанням усіма юридичними та фізичними особами законодавства України з питань митної справи, використання інформаційно-технічних ресурсів і без даних під час здійснення контролю за переміщенням товарів, аналіз бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС з метою контролю за переміщенням товарів, прийняття рішень про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням в митний режим імпорту, маючи змогу здійснити перевірку факту перетину ОСОБА_9 митного кордону України за допомогою наявних у нього доступів до Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС та АСМО «Інспектор» не здійснив таку перевірку, внаслідок чого допустив невірне застосування норм ставок акцизного податку, встановлених пунктом 15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Внаслідок неналежного виконання старшим державним інспектором відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не проведено нарахувань митних платежів у відповідності до чинних на дату ввезення автомобіля на митну територію України законодавчих актів, що спричинило недоотримання державою митних платежів в сумі 394 277 грн. 03 коп. тобто завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
В апеляційній скарзі прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 покликається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, а відтак, підлягає скасуванню, у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що судом першої інстанції безпідставно було обмежено прокурора у підготовці до судових дебатів.
Стверджує, що 10 листопада 2021 року суд, після дослідження в судовому засіданні письмових доказів сторони обвинувачення постановив ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів. Всупереч клопотанню прокурора, який брав участь лише у двох судових засіданнях та раніше прокурором у вказаному кримінальному провадженні, як на досудовому розслідуванні, так і в суді не був, щодо надання достатнього часу для підготовки до судових дебатів, зокрема щонайменше до 11 листопада 2021 року, судом о 12.00 год. безпідставно було обмежено прокурора у підготовці до судових дебатів, та визначено час для підготовки до 15 год. цього ж дня, що, зважаючи на віддаленість органу прокуратури від суду, необхідність складання письмової промови та необхідність погодження позиції щодо виду та міри покарання із старшим групи прокурорів і визначення відповідно до ч.2 ст. 364 КПК України прокурора (прокурорів), які виступатимуть у судових дебатах, є недостатнім для підготовки до судових дебатів, а відтак, на переконання апелянта, не забезпечує стороні обвинувачення необхідних рівних умов з іншими сторонами процесу для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Зазначає, що при прийнятті рішення про перехід до судових дебатів, не було з`ясовано позиції сторони обвинувачення щодо заявленого клопотання про необхідність зміни обвинувачення.
Наголошує на невмотивованості відмов у задоволенні заявлених прокурором письмових клопотань щодо допитів свідків, що призвело до неповноти судового розгляду.
Акцентує, що незважаючи на допущені головуючим суддею численні порушення, ухвалою від 12 листопада 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_1 .
На думку апелянта, на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного судового рішення вказує твердження про нібито наявність підпису від імені ОСОБА_9 у світлокопіях досліджених документів, а відтак можливість вчинення останньою певних дій щодо розмитнення транспортного засобу, без здійснення допиту останньої, та за наявності дослідженого акту огляду транспортного засобу автомобіля марки «BMW» моделі Х5 XDRIVE35I, номер кузова НОМЕР_4 , підпис у якому від імені ОСОБА_9 виконаний іншою особою.
Звертає увагу на те, що при ухваленні вироку суд не врахував, що застосування передбачених Законом України від 31 травня 2016 року № 1389-VІІІ «Про внесення зміни до підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку вживаних транспортних засобів» пільгових акцизних ставок ні щодо водія автовоза ОСОБА_10 (ввозив одночасно більше одного транспортного засобу) ні щодо ОСОБА_9 (жодний транспортний засіб останньою фактично не ввозився) в даному випадку було неможливим та суперечило вимогам чинного на той час законодавства.
Крім цього, судом не наведено мотиви, з яких суд відкидає надані стороною обвинувачення з цього приводу докази, а саме: висновок перевірки №248 від 03 квітня 2018 року та відомості, що містились у листі Львівської митниці № 7.4-1-23/8/11226 від 08 листопада 2021 року, з додатками.
Зазначає, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення керувався виключно доказом, наданим стороною захисту висновком іншого службового розслідування від липня 2018 року, проведеного зацікавленою стороною Львівською митницею ДФС, відповідно до якого, виявлені в діях ОСОБА_7 порушення, відображені у вищевказаному висновку перевірки, нібито не мали місця.
Наголошує, що за наявності суперечливих даних судом не вжито заходів для перевірки їх іншими доказами, у том числі шляхом допитів посадових осіб, якими готувались та погоджувались вказані висновки, з метою надання їм належної правової оцінки.
Також акцентує, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду про те, що ОСОБА_9 ввозила у 2017 році один транспортний засіб - автомобіль марки «BMW» моделі Х5 XDRIVE35I, номер кузова НОМЕР_4 , оскільки такий останньою фактично не ввозився.
Покликається на те, що судом не враховано, що відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника Львівської митниці ДФС 20 червня 2017 року, до повноважень ОСОБА_7 входило забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю, - тобто вчинення тих дій, які останнім внаслідок службової недбалості не були вчинені, що призвело до безпідставного надання пільги із сплати митних платежів при розмитненні автомобіля марки «BMW» моделі Х5 XDRIVE35I, номер кузова НОМЕР_4 .
Звертає увагу, що судом не враховано, що згідно із листом Львівської митниці ДФС від 12 жовтня 2018 року № 1159/5/13-70-09/12 ОСОБА_7 мав можливість перевірки ввезення громадянами транспортних засобів.
Вважає недопустимим покликання суду при ухваленні оскаржуваного рішення на постанову Верховного суду від 25 січня 2019 року у справі №803/1483/16, оскільки зазначене рішення стосується питання відмови у митному оформленні транспортного засобу, разом з тим встановлено, що ОСОБА_9 особисто не ввозила транспортний засіб на митну територію України, та не доручала його ввезення іншим особам, зокрема водію ОСОБА_10 , а також не здійснювала придбання вищевказаного транспортного засобу на території митного складу в Україні.
Зазначає, що висновки суду про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України є упередженими та хибними.
Просить визнати обґрунтованою заяву про відвід судді ОСОБА_1 від 10 листопада 2021 року.
Скасувати вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року та призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, в суді першої інстанції.
Дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, а саме: висновок перевірки УВБ територіальних органів ДФС у Львівській області ТУ ДФС у Львівській області від 03 квітня 2018 року та матеріали перевірки; відповідь ДФС на лист від 02 липня 2018 року №17/1-1063 вих.18; відповідь ДФС на лист від 26 червня 2018 року №17/1-1038 вих. 18; відповідь головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на лист №17/1-1172 вих. 18 від 12 липня 2018 року; відповідь ДФС на лист від 09 жовтня 2018 року №17/1-1839 вих. 18; відповідь ДФС на лист від 09 жовтня 2018 року №17/1/1-1840 вих. 18; протокол огляду від 21 серпня 2018 року DVD-R диска із зображенням 27 автомобілів; декларація ІМ 40 ДЕ Ua209190/2017/124392 від 04 грудня 2017 року; світлокопія паспортних даних ОСОБА_9 ; світлокопія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_9 ; висновок № 5885 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ОСОБА_9 ; розписка № 34025; копія договору купівлі продажу автомобіля №457034; акт митного огляду від 02 грудня 2017 року; лист Львівської митниці №7.4-1-23/8/11226 від 08 листопада 2021 року, з додатками.

Допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
На апеляційну скаргу сторони обвинувачення, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав заперечення, в якому зазначає про безпідставність доводів такої щодо призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції та вважає такі надуманими.

Акцентує, що прокурор ОСОБА_6 був включений у групу прокурорів ще у березні 2021 року і в ухвалі Городоцького районного суду Львівської області від 12 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про відвід, спростовано твердження прокурора про обмеження його судом у підготовці до справи.

Також, звертає увагу на те, що судом першої інстанції неодноразово викликались свідки сторони обвинувачення, зокрема, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були допитані в судовому засіданні 21 серпня 2019 року, ОСОБА_16 12 листопада 2019 року, ОСОБА_26 , ОСОБА_11 та ОСОБА_27 13 січня 2020 року, ОСОБА_14 21 серпня 2019 року.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 також викликались судом, крім цього, було зобов`язано прокурора забезпечити їх явку, однак, протягом двох років це виконано не було і як наслідок, сторона обвинувачення відмовилася від виклику цих свідків.

Зазначає, що надуманим є твердження прокурора про необхідність допиту свідка ОСОБА_9 , яка жодного разу не викликалась в порядку ст.ст. 22, 350 КПК України. Жоден із прокурорів на підготовчому засіданні та під час розгляду справи не заявляв клопотання про її допит.

Вважає вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_7 законним та належним чином мотивованим.

На думку сторони захисту, прокурор безпідставно наголошує на упередженості судді і вважає обґрунтованою ухвалу місцевого суду про відмову в задоволенні заяви про відвід.

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про заперечення такої та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 були дотримані.

Так, підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 367 КК України як службова недбалість неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдала шкоди охоронюваним законом державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.

Верховний Суд у своєму рішенні зазначив, що системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за даною нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та ствердив, що перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Скнилів», митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС, дотримувався норм законодавства та вимог посадової інструкції, якою не передбачено обов`язку проведення перевірки ним факту перетину кордону громадянами, які є отримувачами транспортних засобів.

Також, наголосив на неможливості здійснити відповідну перевірку, у зв`язку з відсутністю доступів до інтегрованої міжвідомчої ІТС «Аркан», а доступні інформаційні ресурси свідчили про те, що транспортний засіб марки «БМВ» моделі Х5 XDRIVE351 було ввезено на митну територію України водієм ОСОБА_9 , яка і отримала товар.

Крім цього зазначив, що опрацьовує документи після брокерів та інспекторів в пункті пропуску та після прикордонників і наявна на момент оформлення декларації інформація в ЄАІС ДФС, АСМО «Інспектор» та в поданих до митного оформлення товаросупровідних документах не ставила під сумнів те, що транспортний засіб ввозився на митну територію України особою для власного використання в кількості не більше як один легковий автомобіль протягом календарного року.

Ствердив, що пільгові ставки акцизного збору при ввезенні в Україну транспортних засобів можуть бути застосовані навіть у разі відсутності при цьому громадянина отримувача.

Щодо декларації поданої ОСОБА_9 пояснив, що програма не визначила жодної помилки, що унеможливлювала б застосування Закону України № 1389 VІІІ, також, були подані рахунок фактура отримувача товару, прізвище зазначено ОСОБА_9 і як водій, і як отримувач товару. Така інформація надійшла з пункту пропуску через митний кордон України з АСМО «Інспектор».

В свою чергу, як вбачається з оскаржуваного вироку, рішення про визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 367 КК України суд мотивував недоведеністю стороною обвинувачення поза розумним сумнівом неналежного виконання службових обов`язків старшим державним інспектором відділу митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» ОСОБА_7 при здійсненні 04 грудня 2017 року митного оформлення автомобіля марки «БМВ», модель Х5 XDRIVE351 2017 року випуску, на користь ОСОБА_9 за електронною митною декларацією та безпідставного застосування при здійсненні митних формальностей норм ставок акцизного податку, встановлених пунктом 15 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України.

На думку колегії суддів, такий висновок місцевого суду ґрунтується на основі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, з врахуванням принципу змагальності сторін в кримінальному процесі, місцевим судом проаналізовані представлені докази по справі, а саме, були допитані свідки, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .
Зокрема, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , які були інспекторами митного поста «Західний» і свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_26 правцівники Львівської митниці, надали показання щодо особливостей процедури пільгового розмитнення автомобілів, які ввозились через митний кордон України і щодо обсягу пов`язаних з цим митних формальностей, а саме пояснили, що перетин кордону особами, інспектори митного поста «Західний» не контролювали, це функції прикордонника та інспектора безпосередньо на кордоні, відомості в первинних деклараціях вносяться та перевіряються паспортом особи, яка пред`являє його на кордоні, крім цього, громадянин, який везе транспортний засіб оформляє всі документи в інспектора на кордоні, митний брокер відправляє в електронному порядку всі документи, дані перевіряються в сукупності, декларацію заповнює брокер і в обов`язки інспектора не входить перевіряти присутність особи на кордоні чи на митниці.
Так, щоб здійснити пропуск товарів через митний кордон, подаються документи митнику на кордоні: подається декларація, номер декларації вводиться в базу і відбувається співставлення транспортного засобу, огляд транспортного засобу та пропуск транспортного засобу, документи подає власник, або уповноважена особа. Подані документи відображаються в програмі, номер свідоцтва про реєстрацію, дані про особу, дату час пропуску, номер особистої печатки, вартість автомобіля зазначається не інспектором, а брокером, ставки акцизного збору інспектор визначає як вимагає закон, все відображається в єдиній автоматичній системі. Перед ввезенням транспортного засобу з-за кордону, фізична особа, яка має намір ввезти транспортний засіб, робить повідомлення митниці, попередню декларацію про намір ввезення транспортного засобу. Транспортний засіб перетинає кордон за наявності в базі даних попередньої декларації, після перетину митного кордону транспортний засіб доставляється на митницю призначення де подаються документи, інспектор робить відмітку в декларації, що транспортний засіб доставлено. Декларації заповнюються в єдиній базі. Інспектор має право здійснити запит до спецпідрозділу щодо визначення вартості. Ставки акцизного збору застосовували в залежності від оцінки автомобіля. Запит формується в електронному вигляді.
Свідок ОСОБА_27 менеджер, в суді першої інстанції пояснив, що декларації заповнюються декларантом, надсилаються до митниці у вигляді електронного повідомлення на підрозділ митного оформлення, після чого здійснюється обробка, визначається посадова особа, яка буде приймати в роботу цю електронну декларацію, після перевірки митних формальностей посадова особа або завершує випуск у обіг транспортного засобу або відмовляє декларанту, якщо є сумніви щодо вартості. В декларації є прізвище хто перетнув кордон, хто перевізник, водій і власник перевіряються на кордоні працівником митниці.
Також, безпосередньо було досліджено та оглянуто надані письмові докази, зокрема, висновок службового розслідування від липня 2018 року, за результатами якого порушень вимог законодавства України з питань митної справи під час здійснення митного оформлення та пропуску транспортних засобів з боку ОСОБА_7 за період з листопада 2017 року по березень 2018 року немає. (т.1 а.с.85-104).
Окрім цього, проаналізовано посадову інструкцію та констатовано, що в обов`язки ОСОБА_7 не входило проведення перевірки факту перетину кордону громадянами, які є отримувачами транспортних засобів (т.1 а.с.105-122).
З відповіді ДФС Львівської митниці від 19 вересня 2018 року № 270 адресованої на запит адвоката вбачається, що Службова записка відділу інформаційних технологій Львівської митниці ДФС від 23 червня 2018 року №265/13-70-09/14 містить інформацію з АСМО «Інспектор» та ЄАІС про те, що при пропуску через митний кордон України на в`їзд в Україну 03 грудня 2017 року транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 гр. ОСОБА_9 , внесена посадовою особою митного поста «Рава Руська» до бази даних у якості водія за попередньою митною декларацією №UA209190/2017/124392, а в подальшому, товар-автомобіль легковий марки «БМВ» модель Х5 XDRIVE351 оформлено для вільного обігу на митній території України ОСОБА_7 (т.1 а.с.123-125).
Згідно листа ДФС Львівської митниці ДФС від 26 жовтня 2018 року, відповідно до відомостей, наявних у АСМО «Інспектор» при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару за митною декларацією від 04 грудня 2017 року №UA209190/2017/124392, головний державний інспектор ВМО «Скнилів» ОСОБА_7 відповідно до п.4.7 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631, з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару робив запит № 926 від 04 грудня 2017 року (до спеціалізованого підрозділу - відділу контролю митної вартості Управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС (т.1 а.с.126-129).
Відтак, колегія суддів вважає, що показання вищезазначених свідків повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого і письмовими доказами по справі, та на переконання колегії суддів, відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду і не підтверджують пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст. 367 КК України, натомість, свідчать про відсутність обов`язку та об`єктивної можливості у обвинуваченого ОСОБА_7 перевірити факт перетину кордону громадянами, які є отримувачами транспортних засобів, а в даному випадку ОСОБА_9 , так як митна декларація надходить в електронному вигляді і втручатись в оформлення інспектор не вправі і не в змозі.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи характер і послідовність вчинених обвинуваченим дій, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_7 правомірно 04 грудня 2017 року розпочав процедуру здійснення митного оформлення транспортного засобу за електронною митною декларацією типу IM 40 ДЕ №UA209190/2017/124392 і в його діях відсутня службова недбалість, оскільки проведення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу здійснювалось в автоматизований спосіб, з дотриманням ним вимог посадової інструкції, що підтверджується висновком службової перевірки.
Крім цього, на переконання колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, судом першої інстанції достовірно встановлено той факт, що у інспектора ОСОБА_28 , який попередньо, з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару робив відповідний запит до спеціалізованого підрозділу-відділу контролю митної вартості Управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС, не було підстав не застосувати пільгові ставки акцизного збору при ввезені в Україну транспортних засобів, оскільки, згідно відомостей в декларації та інших документах, особа ОСОБА_9 у 2017 році ввозила єдиний раз автомобіль, в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ЄАІС, у попередній митній декларації наявні відомості, що транспортні засоби були ввезені на митну територію України громадянкою ОСОБА_9 , що також підтверджено записами в Журналі пункту пропуску транспортного засобу смугою руху «вантажний напрямок».

Голослівними колегія суддів вважає твердження сторони обвинувачення у апеляційній скарзі про незабезпечення судом рівних умов для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у зв`язку з обмеженням прокурора у підготовці до судових дебатів з огляду на наступне.
Так, судові дебати це важлива частина судового розгляду, коли прокурор, та інші, зазначені в ч.1 ст. 364 КПК України учасники судового провадження виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, встановлені під час кримінального провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця.

Як вбачається з матеріалів справи, державне обвинувачення в суді першої інстанції підтримував, зокрема, прокурор ОСОБА_6 , який згідно постанови заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_29 від 29 жовтня 2021 року входив до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000326 від 23 жовтня 2018 року.

Згідно журналів судового засідання від 10 та 12 листопада 2021 року (т.3 а.с. 151, 158) за клопотанням прокурора ОСОБА_6 двічі оголошувалась перерва у зв`язку з підготовкою до судових дебатів, для виступу у яких прокурором до суду 17 листопада 2021 року була подана письмова обвинувальна промова.

В подальшому, цього ж дня, як вбачається з журналу судового засідання, учасникам судового провадження, зокрема і прокурору, надана можливість виступити в дебатах. Жодних зауважень зі сторони обвинувачення з цього приводу не висловлювалось.

Також, колегія суддів вважає безпідставними покликання прокурора щодо порушення місцевим судом правил оцінки доказів та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про незабезпечення судом першої інстанції рівних прав на подання до суду доказів та допущену упередженість при ухваленні виправдувального вироку.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність повторного дослідження письмових доказів, виклику та допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , то, виходячи з положень ст. 404 КПК України такі, повно та без порушень досліджені судом першої інстанції і повторне дослідження, на думку колегії суддів, має на меті не доведення певних обставин події кримінального правопорушення, а спростування висновків суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Крім цього, у зв`язку з незабезпеченням явки до суду першої інстанції свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , про виклик яких неодноразово клопотала сторона обвинувачення, такі допитані не були і в подальшому, прокурор від їх виклику та допиту відмовився.
Отже, на переконання колегії суддів, оцінка доказів судом, у порівнянні з їх оцінкою стороною обвинувачення, не може свідчити про неправильність такої, чи упередженість суду, а тому також безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи.

Також, на адресу суду не поступав обвинувальний акт про змінене обвинувачення, хоча прокурором було заявлено про надання часу для зміну такого ОСОБА_7 , а тому, безпідставними є покликання прокурора з цього приводу.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд, розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 367 КК України, за обставин, викладених органом досудового розслідування в обвинувальному акті, у відповідності до положень ч.1 ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, підставно виправдав ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що цілком відповідає фактичним обставинам, встановленим судом і не спростованим під час апеляційного розгляду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на дотримання судом першої інстанції вимог законодавства у вирішенні пред`явленого до ОСОБА_7 прокуратурою Львівської області в інтересах держави в особі Львівської митниці ДФС цивільного позову та залишення такого, у відповідності до положень ч.3 ст. 129 КПК України без розгляду.

Отже, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4