Постанова

Іменем України

21 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 652/889/20

провадження № 51-6158км21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6.,

прокурора ОСОБА_7.,

засудженої ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ), раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 липня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 119 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком злочин ОСОБА_1 вчинила за таких обставин.

04 жовтня 2020 року близько 23:00, ОСОБА_1 перебуваючи на відкритій території біля магазину ПП «ОСОБА_8», що розташований на АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2 , діючи зі злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_2 та не бажаючи їх настання, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула останнього руками в грудну клітку, від чого він, не втримавши рівноваги, упав на асфальтобетонне покриття проїжджої частини вулиці й отримав при цьому тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23:30 у терапевтичному відділенні лікарні, від закритого перелому основи черепа з епідуральним крововиливом, із подальшим розвитком здавлення головного мозку.

Херсонський апеляційний суд вироком від 30 вересня 2021 року рішення судупершої інстанції в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням скасував. Призначив ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 119 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вимоги і доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Засуджена ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичних обставин справи, викладених у судових рішеннях, просить скасувати вирок Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.

Вважає правильними висновки місцевого суду про можливість звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК. На її думку цей суд обґрунтовано встановив, що обставинами, які пом`якшують її покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та поведінка потерпілого ОСОБА_2 по стосовно неї. Обставин, які обтяжують її покарання, не встановлено.

Висновки апеляційного суду про неможливість застосування до неї інституту звільнення від відбування покарання є помилковими.

Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджена посилається на те, що вона повністю визнала свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні, щиро розкаялася у вчиненому, не заперечувала фактичних обставин справи, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, у повному обсязі повернула потерпілій завдану матеріальну та моральну шкоду у розмірі 120 000 грн, що підтверджується відповідною розпискою, бажає стати на шлях виправлення і перевиховання й самостійно виховує та утримує малолітню дитину, 2013 року народження.

Крім того, відповідно до досудової доповіді центру пробації її виправлення є можливим без позбавлення волі.

Також на обґрунтування своїх доводів про можливість її звільнення від відбування призначеного покарання до касаційної скарги долучила колективне звернення більше ніж 150 громадян жителів с. Іванівка Високопільського району Херсонської області, у якому вони просять з урахуванням обставин, що за законом мають значення, призначити ОСОБА_1 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Позиції учасників судового провадження

Засуджена ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свою касаційну скаргу та просила задовольнити її. При цьому звернула увагу суду, що вона в повному обсязі повернула потерпілій визначену матеріальну та моральну шкоду за рахунок оренди паїв матері, за період перебування під вартою зробила для себе належні висновки щодо скоєного, просила також урахувати, що в неї є малолітня дитина, яку вона виховує самостійно без батька, на цей час у зв`язку з бойовими діями за місцем мешкання (с. Іванівка, Високопільського району Херсонської області) її дитина разом з її мамою вимушено виїхали до м. Кривого Рогу, де зараз і перебувають.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7. не підтримала касаційної скарги засудженої та просила відмовити в її задоволенні.

Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженої, думку прокурора та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженої підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Статтею 438 КПК визначено, що предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до касаційної скарги засудженої, висновок місцевого суду про доведеність її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК, не оскаржується.

Доводи засудженої щодо можливості застосування до неї інституту звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є слушними.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого і має на метіне тільки кару, а й виправлення засудженого.

Стаття 75 КК передбачає, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, оцінюючи доводи засудженої ОСОБА_1 , бере до уваги, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, протягом 9 місяців перебувала під вартою, відбуваючи покарання, що безумовно вплинуло на її виправлення, позитивно характеризується за місцем проживання, у судовому засіданні суду касаційної інстанції засуджена запевнила, що забезпечить свою законослухняну поведінку, зробила для себе належні висновки, згідно з висновком досудової доповіді органу пробації її виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі, засуджена не становить високої небезпеки для суспільства.

Крім цього, Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 в повному обсязі повернула потерпілій визначені судом розміри матеріальної та моральної шкоди, про що свідчить розписка потерпілої (т. 2, а.с. 205), переконливо запевнила, що зробила для себе належні висновки щодо скоєного, має малолітню дитину, 2013 року народження, яку виховує самостійно без батька, а також більше ніж 150 громадян жителів с. Іванівка Високопільського району Херсонської області звернулися з клопотанням призначити ОСОБА_1 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Також колегія суддів ураховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і бойовими діями за місцем мешкання в с. Іванівка Високопільського району Херсонської областідитина засудженої разом з її мамою вимушено виїхали до м. Кривого Рогу, дочка потребує материнської турботи, підтримки і виховання.

На переконання колегії суддів, усі наведені дані про особу засудженої та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання, в цьому конкретному випадку свідчать про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування нею реального покарання, тобто із застосуванням положень статей 75, 76 КК в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на викладене, оскаржене судове рішення належить змінити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК. Разом з тим правових підстав для скасування вироку апеляційного суду, як про це йдеться в касаційній скарзі засудженої, Суд не встановив. Тому подану касаційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч. 1 ст. 119 КК до покарання, призначеного судом апеляційної інстанції, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Керуючись ст. 75 КК звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити засуджену ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти із установи виконання покарань (Державна установа «Покровський виправний центр (№79)».

У решті судові рішення залишити без зміни.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_4 ОСОБА_10