У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2022 Справа №607/7664/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді у межах кримінального провадження №0000024 від 15.02.2022 за ч. 1 ст. 367 КК України, із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Форд фокус» 2017 р.в. державний номерний знак « НОМЕР_1 » номер кузову НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Тернопільської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 15.02.2022 за ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , що будучи головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачив можливості настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, хоча в силу своїх обов`язків та професійних навиків повинен був і міг їх передбачити, виконуючи покладені на нього обов`язки не так, як того вимагають інтереси служби та маючи реальну можливість виконати покладені на нього службові обов`язки належним чином, всупереч обов`язків за посадою, передбачених п.3.1, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.10 посадової інструкції, положення про Тернопільську митницю, пункту 27 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, статті 281 Митного кодексу України, статті 215 Податкового кодексу України, статті 270 Митного кодексу України, статті 289 Митного кодексу України, пункту 216.4 статті 216 Податкового кодексу України, підпунктів 41.1.2. пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України, визначених Законом України №1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», провів 14.07.2021 митне оформлення за митною декларацією №UA403030/2021/001096 за особливим порядком митного оформлення транспортного засобу марки LEXUS, модель RX400H, VIN-код НОМЕР_4 », 2006 модельного року виготовлення, який належить ОСОБА_5 , за кодом УКТЗЕД з пільговим нарахуванням сум митних платежів, застосувавши преференцію «310» в графі 36 митної декларації та випустив транспортний засіб до вільного обігу на території України, хоча повинен був класифікувати даний транспортний засіб в товарній позиції 8703 без застосування преференцій «310» та здійснити митне оформлення загальних підставах, у зв`язку з чим, державним інтересам, завдано збитків на загальну суму 210 221,82 грн. (двісті десять тисяч двісті двадцять одна гривня вісімдесят дві копійки), що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є істотною шкодою заподіяною охоронюваним законом державним інтересам у сфері державної митної справи.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з чим йому 16.06.2022 було повідомлено про підозру шляхом вручення письмового повідомлення про підозру.

Санкція вказаної вказаної статті передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Об`єктивна сторона злочину (службової недбалості) серед іншого включає в себе наявність - суспільно небезпечних наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора (цивільного позивача) у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Так, слідством встановлено, що внаслідок службової недбалості ОСОБА_4 державі завдано шкоди на загальну суму 210 221,82 грн. (двісті десять тисяч двісті двадцять одна гривня вісімдесят дві копійки) у вигляді недонарахованої суми митних платежів під час митного оформлення транспортного засобу марки LEXUS, модель RX400H, VIN-код НОМЕР_4 », 2006 модельного року виготовлення, який належить ОСОБА_5 . Зазначена сума збитків підтверджується висновком судової економічної експертизи.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором (ч. 3 ст. 128 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 14.06.2022 у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 (т.м. 0(97) 5480104, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) знаходиться транспортний засіб марки «Форд фокус» 2017 р.в. державні номерний знак « НОМЕР_1 » номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про пеєстрацію траспотрного засобу серія НОМЕР_3 .

Ринкова вартість зазначеного транспортного засобу відповідно до відомостей із інтернет площадки (маркетплейсу) з продажу автомобілів «AUTO.RIA» варіюється в залежності від стану та комплектації автомобіля від 220 до 500 тисяч гривень.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім цього, слід звернути увагу слідчого судді, що враховуючи факт ознайомлення ОСОБА_4 із змістом пред`явленої підозри в тому числі щодо розміру встановленої шкоди внаслідок кримінального правопорушення, усвідомлює, що у випадку визнання судом його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України він буде зобов`язаний відшкодувати зазначену шкоду.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_4 показань не надав, свою позицію щодо пред`явленої підозри в частині визнання чи невизнання вини та готовності до відшкодування шкоди, стороні обвинувачення не повідомив, у зв`язку з чим існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 до прийняття остаточного рішення по справі може відчужити вказаний автомобіль або передати його третім особам, що свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову прокурора про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі, що становить 210 221,82 грн.

З огляду на викладене, наявні усі необхідні визначені КПК України підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме заборони відчуження транспортного засобу марки «Форд фокус» 2017 р.в. державний номерний знак « НОМЕР_1 » номер кузову НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , просить клопотання задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття учасників розгляду клопотання у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Виклик особи, у володінні яких знаходиться майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не здійснювався на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На думку слідчого судді, дане клопотання підлягає задоволенню з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, а саме на автомобіль марки «Форд фокус» 2017 р.в. державний номерний знак « НОМЕР_1 » номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1