Справа № 159/1389/22 Провадження №11-кп/802/764/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 25 листопада 2022 року, включно,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження про обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
У судовому засіданні 27.09.2022 року прокурор Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на 60 днів.
Клопотання мотивувала тим, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений. Зазначила, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілих, що в сукупності свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності, уникнення від виконання процесуальних обов`язків з`являтись до суду.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 25.11.2022 включно. Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень. У разі внесення застави у вказаній сумі обвинуваченого звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: повідомити про місце проживання та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, суду. У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що на переконання суду прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_7 обвинувачується, у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк понад 5 років. У даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд (усіх свідків і потерпілих не допитано). У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи. В обґрунтування зазначає про відсутність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також звертає увагу суду на наявність в нього міцних соціальних зав`язків, адже проживає разом з матір`ю пенсійного віку. Окрім цього вказує на наявність в нього захворювань, які перешкоджають його утриманні в слідчому ізоляторі, оскільки у даній установі немає належних умов для лікування. Просить скасувати ухвалу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду; думку прокурора, який заперечив щодо її задоволення; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Отже, для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання запобіжного заходу. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Як вважає колегія суддів апеляційного суду судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.

Так суд першої інстанції обґрунтовано послався на необхідність продовження запобіжного заходу з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також судом враховано дані, які характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини вказаного кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочинів, а метою - запобігання спробам переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та здійснювати незаконний вплив на потерпілих чи свідків.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, про що зазначає захисник.

Зокрема, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні суду першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є особою працездатного віку, однак офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, неодноразово засуджувався за корисливі злочини, вчинив дії, які дали підстави для оголошення йому підозри, під час іспитового строку, призначеного після умовно-дострокового звільнення, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що надані матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 , а тому не беруться до уваги посилання обвинуваченого щодо відсутності доказів доведеності його вини у вчинені ним цих злочинів, оскільки їх оцінка буде зроблена судом за результатами судового розгляду кримінального провадження у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

Жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, ОСОБА_7 та його захисником суду апеляційної інстанції не надано.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У ХВ А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 25 листопада 2022 року, включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді