Справа №523/5727/21
Провадження №1-кп/523/716/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених - адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час судового засідання захисником заявлене клопотання щодо скасування арешту вилученого майна під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, під час слідчої дії було проведено особистий обшук обвинувачених та вилучено в них особисті речі.

Захисник підтримав клопотання, пояснив що вважає проведений огляд та особистий огляд обвинувачених незаконним.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши що всі процесуальні дії було проведено з дозволу слідчого судді. Вважав клопотання захисника заявленим передчасно.

Відтак, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженню №0000058 речі, які було вилучено під час огляду місця події було визнано речовими доказами та частково на них накладено арешт, окрім грошових коштів вилучених у обвинувачених в ході особистого обшуку.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Пунктами 1, 2 та 4 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб.
ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 обвинувачуються за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України. Санкції вказаних статей передбачають конфіскацію предметів контрабанди, частина друга цієї статті ще й конфіскацію майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При розгляді даного клопотання захисника судом встановлено, що на даному етапі судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні, ще не досліджувались ухвали слідчих суддів про арешт майна, винесені під час досудового розслідування.
Оскільки в кримінальному провадженні ще триває судове слідство, по справі не допитані всі свідки, матеріали справи повністю судом не вивчені, не досліджені речові докази, документи та вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинувачених, скасування арешту, можливо буде тільки під час ухвалення судового рішення.
Керуючись ст.ст. 6, 98, 170-174, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна, яке було вилучено під час огляду у обвинувачених, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає сили з моменту оголошення.