ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/762/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
у судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00001293 від 19.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 колективу ТОВ «Український холдинг будівельних проектів»,
встановив:
У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
До суду надійшло клопотання ТОВ «Український холдинг будівельних проектів», в якому трудовий колектив просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та передати останнього на поруки трудового колективу. До клопотання долучено відповідний протокол № 05/07-22 засідання загальних зборів трудового колективу ТОВ «Український холдинг будівельних проектів».

Представник трудового колективу у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений близько двох років працює на підприємстві, зарекомендував себе позитивно, а тому трудовий колектив вирішив взяти його на поруки. Зазначив, що відповідне рішення було прийняте на загальних зборах трудового колективу. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підтримав, просив таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу, підтримавши клопотання колективу ТОВ «Український холдинг будівельних проектів», просив задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі ст.47 КК України. Захисник зазначив, що обвинувачений щиро розкаявся, вину визнав, частково відшкодував шкоду потерпілому, що підтверджується квитанцією про поштовий переказ.

Обвинувачений клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Крім того, суду пояснив, що обставини зазначені в обвинувальному акті визнає, щиро кається у скоєному, зазначив, що цивільний позов визнає частково(лише в тій частині, що підтвердженні квитанціями, заподіяння моральної шкоди не визнає) і вже відшкодував завдані потерпілому збитки, що підтверджується квитанцією про поштовий переказ про сплату 2574 грн, зобов`язується своєю законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру. Також зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо закриття кримінального провадження та у задоволенні клопотання просила відмовити, посилаючись на те, що обвинувачений під час судового розгляду не намагався примиритися з потерпілим, вину не визнавав. Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, свідчать про відсутність щирого каяття в діях обвинуваченого, як однієї із обов`язкових умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений з часу вчинення кримінального правопорушення не висловлював жаль з приводу вчиненого, не зробив будь-яких дій, направлених на поновлення порушених прав потерпілого, усунення шкідливих наслідків, що настали. ОСОБА_7 не приніс йому жодного людського вибачення, не цікавився про стан його здоров`я та пошкодженого майна, про перебіг його лікування та одужання. Впродовж судового розгляду останній повністю заперечував свою провину, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці. Вважає, що закриття провадження стосовно обвинуваченого призведе до безпідставного звільнення його від кримінальної відповідальності.

Потерпілий підтримав позицію представника та просив відмовити у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу. Крім того, додав, що жодного, навіть часткового, відшкодування шкоди не було та про те, що на його ім`я здійснено переказ на 2574 грн дізнався лише зараз в судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Порядок розгляду такого клопотання регламентовано статтею 288 Кримінального процесуального кодексу України, у частині 3 якої визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро розкаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки, яке має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, в якому зазначаються заходи виховного характеру та яким чином їх буде застосовано до особи і чи зобов`язується вона законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу.

У постанові ККС ВС від 11.05.2021 у справі № 161/17452/19 зазначено, що інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення всіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним; 4) наявне щире каяття особи. Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК України щодо обвинуваченої особи. Під час судового розгляду винна особа може змінити своє ставлення до вчинюваного нею діяння, переосмислити зміст своєї поведінки та критично її оцінити. Для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею особи на поруки необхідною умовою є саме щире каяття.

Водночас, дійсно, під час розгляду вказаного клопотання, обвинувачений повідомив суд, що визнає вину у вчиненому злочині.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відверту негативну оцінку своєї протиправної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Передача особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданою лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Як встановлено судом, протягом всього розгляду цього кримінального провадження, з липня 2021 року, обвинувачений не висловлювався з приводу визнання своєї вини, а навпаки її не визнавав, під час розгляду цього клопотання не навів в чому саме полягає його щире розкаяння, яке свідчить про бажання обвинуваченого спокутувати провину та виправити свою поведінку чи відшкодувати потерпілому заявлені ним збитки, навпаки цивільний позов ним заперечено.

Так, у цьому кримінальному провадженні було пред`явлено цивільний позов потерпілим про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на загальну суму 269 820 грн(моральна шкода 200 000 грн, матеріальна шкода 69 820 грн).

Сторона захисту не подавала заперечення на цивільний позов, але під час розгляду клопотання заперечили заподіяння моральної шкоди, а відшкодування матеріальної шкоди вважають підтвердженим у розмірі біля 2000 грн, яку відшкодовано шляхом поштового переказу.

Окрім того, як вбачається із клопотання, наданого суду, загальні збори ТОВ «Український холдинг будівельних проектів» були проведені 05.07.2022, на якому було ухвалено відповідне рішення про передачу ОСОБА_7 на поруки, і зазначено, що обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду. У той же час, під час судового засідання було встановлено лише про часткове відшкодування завданих збитків, що було зроблено через 2 тижня після проведення загальних зборів.

Одночасно з цим, суд критично ставиться до клопотання ТОВ «Український холдинг будівельних проектів», оскільки, як вбачається з цього клопотання та як ствердив сам обвинувачений в судовому засіданні, останній працює у вказаному товаристві близько двох років та представник не вказав чи буде здатний такий трудовий колектив та яким чином здійснювати стосовно свого працівника заходи виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані обставини суперечать вимогам ст. 47 КК України, за таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки, слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.

Керуючись ст. 47 КК України, ст. 286, 288 КПК України

постановив:
У задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колективу ТОВ «Український холдинг будівельних проектів» відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1