Справа №505/1332/22
пр. №1-кп/505/444/2022
07.07.2022 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з угодою про визнання винуватості від 31 травня 2022 року.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості органами досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він 15.05.2022 близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після бійки з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів помсти, вирішив завдати останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в той же день та час, перебуваючи на території власного домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв в руки совкову лопату, яка знаходилася на видному місці у дворі, та наніс ОСОБА_6 один удар металевою частиною лопати в область правої скроневої ділянки голови, чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, вдавленого перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепу, забійної рани правої скроневої ділянки голови, уламкового перелому правої виличної кістки, множинних саден лобної ділянки голови зліва, синця верхнього і нижнього повік правого ока, саден правої і лівої виличних ділянок.
Всі тілесні ушкодження у вигляді комплексу відкритої черепно-мозкової травми, складають єдиний комплекс травм і тому оцінюються разом, були небезпечними для життя і згідно з п.п. 2.1.1.(а), 2.1.3.(б), 2.1.3.(в) Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння
Відповідно до аб. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 17.05.2022 року надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 .
Згідно даної угоди прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв слідству у розкритті даного злочину та розкаявся у скоєному.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести підозрюваний ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк визначити під час розгляду угоди про визнання винуватості. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок на ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отримана згода прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_7 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В підготовчому судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості та визнати винуватим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання, призначивши мінімальний іспитовий строк.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. Судом ОСОБА_7 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди. Встановлено, що угода укладена добровільно, без примусу.
Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява, зареєстрована в канцелярії суду 06.07.2022 року за №6766 в якій він просить проводити судове засідання без його участі у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території в м. Куп`янськ, Харківської області. Крім того, потерпілий 17.05.2022 року добровільно надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Як вбачається з абзацу 2 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими добровільної згоди на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.
Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для ОСОБА_7 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньої після вчинення кримінального правопорушення, повернення шкоди згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та за письмовою згодою потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 . При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди з прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 та за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання.
З наведених вище підстав, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , та письмової добровільної згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_7 підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України, на підставі ч.2 ст.474 КПК України.
Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення». Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».
Запобіжний захід ОСОБА_7 під час досудового слідства обирався у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок на ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Зняти арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року, а саме з совкової лопати з дерев`яною ручкою, яку належним чином опечатано і змивів рідини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту та двох відрізків зі слідом папілярних візерунків, які поміщено до сейф-пакету FPS 5013837.
Речовий доказ, а саме: совкову лопату з дерев`яною ручкою, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів повернути ОСОБА_5 .
Речові докази, а саме: змиви рідини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту; два відрізки зі слідом папілярних візерунків, які поміщено до сейф-пакету FPS 5013837, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження знищити.
Вирок може бути оскаржений, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1