Справа № 466/2627/22
Провадження № 1-в/466/181/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відео конференції клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі

в с т а н о в и в:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Зараховано з 08.05.2019 по 24.05.2019 включно.

Початок терміну покарання 11.09.2020 року, кінець терміну покарання 25.10.2023 року.

03 травня 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, як такому, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП №19 м.Львів з 11.09.2020р. порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією УВП №19 не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_5 прибув 07.10.2020 року. З лютого 2021 року по квітень 2021 року був працевлаштований на виробництві установи в цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). З вересня 2021 по грудень 2021 року був працевлаштований в цеху №2 (дільниця плетіння ротангом, виготовлення крісел-гойдалок).

За час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи один раз заохочувався. Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 четверта судимість, він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 одного заохочення на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Крім того, 29.04.2022 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні ОСОБА_5 заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Відтак, суд вважає, що засудженим та адміністрацією державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1