В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000897, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/7042/20 від 01 березня 2021 року зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 218,00 грн, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 779,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що починаючи з 20.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, з метою невиконання вказаного рішення суду, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, злісно та систематично у період часу із 20.07.2020 по 31.08.2022 ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своїх дітей (аліментів).
Зазначені умисні, незаконні дії ОСОБА_3 , спрямовані на злісне невиконання зазначеного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021, призвели до виникнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання його неповнолітніх дітей, яка станом на 31.08.2022 становить 101 472,28 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаною ним у присутності його захисника ОСОБА_6 , який підтвердив добровільність волевиявлення обвинуваченого ОСОБА_3 , останній згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КК України, беззаперечно визнає свою вину, згодний на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням у такому випадку його права на апеляційне оскарження вироку.

Крім того, згідно із доданою до обвинувального акту заявою потерпілої ОСОБА_4 , остання згодна із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також вказала, що цивільний позов не заявляла та не заперечує щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, у разі, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник - адвокат ОСОБА_6 , повністю визнає свою вину та обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, викладені в обвинувальному акті, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на психіатричному, наркологічному та фтизіатричному диспансерному обліках не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, і саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 107, 302, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1