ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/542/22 Справа № 204/1821/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судовог провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 рокупро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганця Дніпропетровської області, громадянина України, який працює тренером з плавання у ДЮСШ №2, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч.2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року клопотання старшого слідчого ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , було задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 у до 17квітня 2022 року, без визначення розміру застави.
Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим відділенням ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2, 3 ст.255-1, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.189 , ч.1 ст.263 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч.2 ст. 289 КК України.
02.04.2021 року слідчими слідчого управління ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України; 21.02.2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч.2 ст. 289 КК України.
Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 до 12 місяців, тобто до 31.03.2022 року.
Слідчий суддя зазначив, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.
Також суд зауважив, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак у судовому засіданні встановлено наявність лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Щодо посилань захисника на той факт, що строк досудового розслідування закінчується 31 березня 2022 року, а строк запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 197 КПК України, може бути продовжений лише в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя зазначив, що невключення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, у зазначені в ст. 219 КПК України, строку не свідчать про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування.
Строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний запобіжний захід. Тому, ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України.
Також слідчий суддя послався на те, що у КПК використовуються поняття закінчення досудового розслідування (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України) і завершення досудового розслідування (ст. 290 КПК), але ці поняття не є тотожними, так як завершення досудового розслідування є проміжним етапом, що передує його закінченню, і досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні вважається закінченим у випадку надання однієї з наведених подій: прийняття рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження; направлення до суду обвинувального акту; направленням до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру; направленням до суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру; направленням до суду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, на думку слідчого судді, він має всі підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення, й у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який у тому числі може приймати рішення щодо застосування та продовження застосування до осіб запобіжних заходів.
Таким чином, під час розгляду вищезазначеного клопотання слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та дитини-інваліда на утриманні, позитивну характеристику, наявність ряду подяк та грамот за його професійну та громадську діяльність, а також наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, та дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 17 квітня 2022 року включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було задоволене клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні No0000537 від 31.07.2020 року та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави. У подальшому вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався слідчими суддями.
04.03.2022 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська було задоволене клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні No0000537 від 31.07.2020 р. та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 березня 2022 року, без визначення розміру застави. 14.03.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та матеріали відкриті стороні захисту для ознайомлення.
Вказує, що період тримання підозрюваного під вартою протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, поза межами встановлених строків досудового розслідування, не відповідає вимогам пункту 1 статті 5 Конвенції. Враховуючи, що строк досудового розслідування закінчився 31.03.2022 року, граничний термін тримання особи під вартою саме на стадії досудового розслідування закінчується 31.03.2022 року, то у клопотанні прокурора необхідно було відмовити. Проте слідчий суддя прийшов до протилежного висновку та у порушення вищевказаних норм процесуального права та практики ЄСПЛ прийняв рішення, яке не відповідає закону.
Також захисник зазначає, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 , взагалі не обгрунтована, органом досудового розслідування з незрозумілих підстав було змінено
кваліфікацію дій ОСОБА_7 , при цьому мотивувальні частини підозри від 02.04.2021 року та від 21.02.2022 року абсолютно ні чим не відрізняються, крім обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. До того ж, на думку апелянта, до клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим не було долучено жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України, та його статусу як суб`єкта підвищеного кримінального впливу, та поширення такого впливу. Отже, підозра містить лише абстрактні припущення органу досудового розслідування та посилання на невстановлені обставини, які підлягають доказуванню.
Крім того, адвокат посилається на те, що твердження про наявність ризику можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду спростовується судовою повісткою з відміткою про явку підозрюваного до Марганецького міського суду, його явкою до Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області 13.05.2021 року у судове засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, явками до прокуратури в м. Марганці та в судові засідання з розгляду інших процесуальних питань. Вказує, що 09.05.2021 року о 00-05 год. ОСОБА_7 був звільнений з під варти у СІЗО м. Дніпро, та до 13.05.2021 року нікуди не втік, не переховувався, а належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, не маючи ніякого запобіжного заходу. І навіть після того, як підозрюваного ОСОБА_12 арештували, ОСОБА_7 нікуди не втік, не намагався уникнути відповідальності, а натомість, усвідомлюючи, що його також буде взято під варту, прибув до суду та належним чином виконав свої процесуальні обов`язки.
Звертає увагу захисник і на те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, перебуває на утриманні ОСОБА_7 та проживає разом з батьком. Дитина потребує постійного догляду та лікування, що підтверджується медичними документами та висновком ЛКК,у липні 2021 року був терміново прооперований, на операцію та лікування витрачені великі кошти, у сім`ї дуже скрутне становище, а батько дитини, який має офіційне місце роботи, не має можливості забезпечити сина усім необхідним, оскільки тримається під вартою. Донька ж наразі продовжує навчання і також перебуває на утриманні ОСОБА_7 . Характеристики на ОСОБА_7 з місця проживання та роботи, довідки про його зарплату, свідчать про його звичайний, нормальний спосіб життя та соціальні зв`язки. Правоустановлюючі документи на нерухомість, належну ОСОБА_7 , підтверджують перебування у його власності нерухомого майна, в якому він зареєстрований та постійно проживає. За місцем та роботи ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно, має чисельні грамоти та подяки. Підозрюваний є тренером у Марганецькій ДЮСШ №2, має повагу колективу та батьків дітей, що навчаються. Крім того, родина ОСОБА_7 має мережу магазинів, один з яких належить самому ОСОБА_7 . Стороною захисту до справи були долучені клопотання трудового колективу ДЮСШ No 2 та Марганецької спілки ветеранів Афганістану про передачу на поруки ОСОБА_7 або обрання запобіжного заходу у вигляді застави, проте ці клопотання були проігноровані слідчим суддею.
Крім того, апелянт вказує, що м. Марганець перебуває у максимальній близькості до Запорізької АЕС, яка на сьогоднішній день є стратегічним об`єктом та захвачена російським агресором, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою абсолютно виключає можливість захисту ОСОБА_7 його міста та країни від дій російських окупантів.

Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.255-1, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2021 року, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згодом неодноразово продовжувався.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 продовжено до 31 березня 2022 року.
23 березня 2022 року старший слідчий ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 17 квітня 2022 року, розглядаючи яке для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови для продовження строку такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Так, протягом судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів. Колегія суддів вважає, що надані органом досудового розслідування докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, а достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду.
Перевіряючи в даному випадку рішення слідчого судді стосовно наявності підстав для подальшого продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 колегія суддів враховує також і практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування особи від правосуддя, який може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).
Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179). При цьому враховується, що у досудовому звільненні (справа «Смірнови проти Росії» (п. 59)), особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі "Вемгофф проти Німеччини".
Тож, на думку колегії суддів, слідчий суддя цілком вірно встановив, що доводи клопотання слідчого є обґрунтованими, а заявлений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, об`єктивно існує і для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, а отже доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б стосувалися його підзахисного, є необґрунтованими, оскільки вищезазначений ризик був вказаний у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою, і був встановлений під час судового розгляду клопотання слідчим суддею.
У відповідності до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч.2 ст. 289 КК України, характер протиправних дій, у вчиненні яких останній підозрюється, відомості щодо його особи, вік, стан здоров`я, наявність сталих соціальних зв`язків, встановлений у судовому засіданні ризик та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевстановленому ризику з урахуванням наявності пред`явленої ОСОБА_7 обґрунтованої підозри.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника стосовно того факту, що строк досудового розслідування закінчується 31 березня 2022 року, а строк запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 197 КПК України, може бути продовжений лише в межах строку досудового розслідування, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та повністю погоджується з позицією слідчого судді, який зазначив, що досудове розслідування як стадія кримінального провадження починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, і невключення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, у зазначений в ст. 219 КПК України строк не свідчить про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування, тобто строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний запобіжний захід.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч.2 ст. 289 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3