Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2022 р. Справа № 608/1295/21
Номер провадження1-кп/608/84/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,
Потерпілий ОСОБА_4 подав раніше клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме: мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», номер кузову « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить йому та повернення йому для подальшого зберігання вказаного мотоцикла.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на належний йому мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», номер кузову « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , однак в умовах воєнного стану він хвилюється, що вказане майно може бути знищеним.
Потерпілий ОСОБА_4 клопотання підтримує, просить його задоволити, зобов`язується зберігати мотоцикл в належному стані до вступу вироку в законну силу при необхідності надати мотоцикл для огляду експертам, прокурору чи суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечують.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення даного клопотання в умовах воєнного стану та забезпечення схоронності речового доказу.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 17 травня 2021 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», номер кузову « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді з 29.06.2021 року по даний час, однак не допитані свідки, обвинувачений та не досліджені матеріали справи. 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з агресією росії та війною в країні, а тому закінчити його розгляд та винести вирок у найкоротші терміни не видається за можливе.
Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 вказаного вище Кодексу при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).
З огляду на викладене, враховуючи що арешт майна триває протягом тривалого часу, експерте дослідження арештованого майна проведено, а тому суд вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника тим більше в умовах воєнного стану, не виправдовує потреби арешту такого мотоцикла.
Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності заявника, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права заявника на мирне володіння та користування майном буде непропорційним втручанням у його право власності, тобто у його право на мирне володіння майном, яке захищено у тому числі і нормами Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і тому повинно бути припинено.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано, якщо підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, з урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження арешту майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.
Таким чином, на час воєнного стану виникла необхідність у схоронності речового доказу мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», номер кузову « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 16, ч. 3 ст. 26, ст.ст. 170 - 174, 376 КПК України, суд, -
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 - задоволити.
Скасувати арешт на мотоцикл марки «LIFAN LF200-10B», номер кузову « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , накладений згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року, передавши його на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 до винесення вироку та вступу вироку в законну силу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час оскарження вироку суду.
Суддя:/підпис/
Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/1295/21
Ухвала набрала законної сили 20 квітня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _______________ року.

Секретар: