1Справа № 335/985/22 1-кп/335/444/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 001472 від 19.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 від 19.04.2013.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений:

- 04.12.2002 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 19.05.2004 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.06.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк 11 місяців 8 днів.

У клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурор зазначає про те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше неодноразово переховувався від органів досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, що дає підстави вважати, що систематичне вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом прибутку обвинуваченого. Таким чином, залишаючись на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, прокурор посилається на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до суду не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що обвинувачений не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні корисливого злочину та єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом.

Крім того, про неможливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та наявність можливості переховуватись від суду.

У зв`язку з зазначеним, з метою захисту громадян і суспільства від злочинних посягань та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 прокурор вважає, що неможливо запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просить клопотання задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки він має місце постійного проживання та не має наміру переховуватися від суду, зобов`язується з`являтися за викликом до суду.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики, на які посилається прокурор, є на його переконання надуманими та недоведеними.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2022 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.02.2022 року включно, визначено розмір застави.

З ухвали слідчого судді вбачається, що 19.12.2007 ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

05.02.2010 кримінальну справу № 12580702 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, у порядку ст. 232 КПК України (1960 року) направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті.

З 13.04.2012 ОСОБА_5 , 03.03,1983 року народження, знаходився у міждержавному розшуку, відносно нього заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 50191202 від 03.04.2012.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2012 кримінальну справу за № 12580702 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Орджонікідзевського району м. Запоріжжя для проведення додаткового розслідування.

19.04.2013 слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області внесено до ЄРДР за №0001472 кримінальне провадження за вказаним фактом (к/с 12580702).

24.01.2014 ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

28.02.2015 ОСОБА_5 було допитано в якості підозрюваного, який пояснив, що переховувався від органів суду і досудового розслідування, оскільки злякався покарання. Справу категорії «Розшук» № 50191202 від 03.04.2012 було закрито.

Постановою слідчого судді від 20.03.2015 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 зупинено та останнього оголошено у розшук.

З 08.04.2015 ОСОБА_5 , 03.03,1983 року народження знаходився у міждержавному розшуку, відносно нього заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 50111502 від 08.04.2015.

02.09.2015 підозрюваного ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

03.09.2015 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у певний період часу, строком до 31.10.2015.

Постановою слідчого від 22.09.2015 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 зупинено та останнього оголошено у розшук.

У період часу з 2019 по 2021 слідчим суддею неодноразово постановлювалися ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, 04.11.2021 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи від 21.01.2022, ОСОБА_5 затримано у м. Києві.

Обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, що дає підстави вважати, що систематичне скоєння корисних кримінальних правопорушень є єдиним джерелом його прибутку. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про те, що залишаючись на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, суд вважає за необхідним зазначити про те, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про те, що він має міцні соціальні зв`язки та працює неофіційно, оскільки жодних доказі на підтвердження зазначеного суду надано не було. Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений повідомив, що йому біло відомо про перебування його в розшуку.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у підготовчому судовому засіданні, суд виходить із встановлених слідчим суддею у вищезазначеній ухвалі обставин щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених в підготовчому судовому засіданні ризиків та вважає необхідним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, що в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, є особою працездатного віку, проте до затримання офіційно не працював, суд приходить до висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід обрати строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинило загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, злочин не є особливо тяжким, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 2 481,00 гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із м. Запоріжжя, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід визначити до 09.04.2022 включно.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відкласти проведення підготовчого судового засідання на іншу дату, оскільки у підготовче судове засідання не прибув потерпілий і в суду відсутні відомості щодо його належного повідомлення про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 09 лютого 2022 року до 09 квітня 2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Одночасно встановити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, номер розрахунку (IBAN) UA: 0001205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк 09 квітня 2022 року, з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 09 квітня 2022 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання на 10 березня 2022 року на 10 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1