Номер справи 703/658/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2022 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.03.2022 під №0000137, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косарі Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, пенсіонера по інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

затриманого у порядку ст. 208 КПК України о 17 год. 50 хв. (час фактичного затримання 16 год. 50 хв.) 03 березня 2022 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

у с т а н о в и в :
Слідчий СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У обгрунтування клопотання зазначено, що 03.03.2022 в період часу з 12 год. 51 хв. до 16 год. 24 хв. під час проведення обшуку в приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: порошкоподібну речовину масою близько 300 грам, яка зовні схожа на порох бездимний; речовину у твердому стані сірого кольору масою близько 1 кг, яка зовні схожа на промисловий пластид; предмети, які схожі на електродетонатори у кількості 17 штук; металевий предмет, який схожий на корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 промислового виготовлення, що споряджений речовиною схожою на тротил; металеві предмети, які схожі на патрони у кількості 100 штук калібру 5.6 мм. Зазначені предмети ОСОБА_5 зберігав у вказаному домоволодінні, час та місце їх придбання на даний час слідством не встановлені.

03.03.2022 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

03.03.2022 о 16 год. 50 хв. ОСОБА_5 був затриманий.

04.03.2022 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 безпосередньо повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

За доводами слідчого, причетність ОСОБА_5 до вчиненого злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до реального позбавлення волі на певний строк може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що зазначені в клопотання ризики є необґрунтованими. Зазначив також, що в умовах військового стану немає перешкод у використанні зброї, відтак вважає, шо подане клопотання є безпідставним.

Підозрюваний просив застосувати відносно нього більш мякий запобіжний захід, а саме домашній арешт. Свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення не заперечував.

Cлідчий суддя, заслухавши позиції та пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

03 березня 2022 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, що передбачає можливість затримання особи, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, зо саме ця особа щойно вчинила злочин.

04 березня 2022 року о 13 год. 40 хв. йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що відділом поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області зареєстроване кримінальне провадження №0000137 за обставинами, що вказані у клопотанні.

До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме протокол обшуку від 03.03.2022, протоколи допиту свідків від 04.03.2022, ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про надання дозволу на проведення обшуку від 05.03.2022.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він на даний час підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя уважає, що органом досудового розслідування у відповідності до ст.177-178 КПК України не наведено достатнього обґрунтування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні. Також не обґрунтовано можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання прокурор наголошував на ризику можливого ухилення підозрюваного від явки до суду, однак слідчий суддя вважає, що прокурором зазначений ризик не підтверджено. Матеріали клопотання не містять доказів переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним дій, які б вказували на можливість порушення його процесуальної поведінки, відтак вважає, що посилання прокурора на вказаний ризик є безпідставним та лише його припущенням щодо можливої поведінки підозрюваного.

Позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному лише з метою запобігти намагання підозрюваного чинити тиск на свідків та експертів є формальною. Доказів на підтвердження вказаного матеріали клопотання не містять.

Крім того в судовому засіданні прокурором вказано, що на даний час експертизи по вказаному кримінальному провадженні не проведені, що виключає можливість тиску підозрюваного на експертів.

Позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному лише з метою запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення правопорушення у якому він підозрюється є формальною. Прокурор в судовому засіданні не обґрунтував, яким саме чином підозрюваний зможе продовжити правопорушення, яке йому інкримінується.

Що стосується позиції прокурора про неможливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує правові позиції Великої Палати Верховного суду, що наведені у постанові від 15.04.2021 у справі №800/331/16, згідно з якими не допускається обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності належного обґрунтування підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що хоча ОСОБА_5 і підозрюється у вчинені тяжкого злочину, однак він раніше не судимий, має постійне місце проживання, його позицію щодо вчиненого кримінального правопорушення та співпрацю з органами досудового розслідування.

Частиною четвертою статті 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Стаття 181 КПК України визначає домашній арешт як заборону підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність прокурором наявності обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), терміном на два місяці.

Керуючисьст. 62 Конституції України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності, окрім паспорта громадянина України.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановити в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці, тобто до 04 травня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, повідомити про це слідчого та прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений 10 березня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1