Дата документу 10.05.2022 Справа № 554/2432/21
Справа №554/2432/2021
Провадження №1-кс/554/2196/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про поновлення строку та скаргу ОСОБА_3 на постанову від 03 грудня 2021 року слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001895, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України , -

в с т а н о в и в :
В провадження слідчого перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову від 03.12.2021 слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001895, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України. В якій прохав : поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 від 03.12.2021 про закриття кримінального провадження №0001895 внесеного до ЄРДР 08.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України. Скасувати постанову слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 від 03.12.2021 про закриття кримінального провадження №0001895 внесеного до ЄРДР 08.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 клопотання про поновлення строків та скаргу підтримав.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання про поновлення строку та скаргу підтримала та прохала її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 відносно клопотання про поновлення строку поклався на розсуд суду, відносно скарги заперечував, зазначив, що оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано.

В судове засідання слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві не з`явився, будучи у встановлений КПК України спосіб повідомленим. З супровідним листом слідчий ОСОБА_6 надіслала суду матеріали кримінального провадження №0001895. В якому прохала у задоволені скарги ОСОБА_3 відмовити, розглянути зазначену скаргу без її участі.

Заслухавши скаржника, захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку та відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що в провадженні першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001895, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України, внесене на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2020 у справі №761/31895/2020, провадження № 1-кс/554/19732/2020, якою зобов`язано уповноважену особу ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відносно слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000066 від 20.03.2020.

03 грудня 2021 року постановою слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0001895, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, 03.12.2021 супровідним листом за №9517/15-02-1 слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 копію постанови про закриття кримінального провадження №0001895 направлено ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» для вручення ОСОБА_3 та прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Полтаської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять даних про отримання ОСОБА_3 копії постанови від 03.12.2021.

13 січня 2022 року адвокат ОСОБА_4 направила поштою слідчому клопотання від 11.01.2022 про направлення копії постанови про закриття кримінального провадження №0001895.

17 січня 2022 року ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві отримали клопотання адвоката ОСОБА_4 від 11.01.2022.

11 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою

Станом на день звернення до суду зі скаргою ні скаржник ОСОБА_3 , ні адвокат ОСОБА_4 копію постанови про закриття кримінального провадження №0001895 від 03.12.2021 не отримували.

Постанову слідчого від 03.12.2021 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 отримала в приміщенні суду 29.04.2022 для себе та передання скаржнику ОСОБА_3 лише 29.04.2022, що слідує із обкладинки матеріалів скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про поновлення строку на оскарження постанови від 03.12.2021, оскільки вона отримана захисником ОСОБА_4 для себе та передання скаржнику ОСОБА_3 лише 29 квітня 2022 року.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Як слідує із оскаржуваної постанови від 03.12.2021 слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001895, заявником зазначено, що СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 20.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 152 КК України. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 просить визнати його потерпілим, так як на думку останнього, діями службових осіб правоохоронних органів йому заподіяно шкоду, а також провести слідчі дії, зокрема притягнути до кримінальної відповідальності службових осіб, які здійснювали досудове розслідування у кримінальній справі №04580007 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 п.1 ст.115, ч.4 ст.152 КК України. Як вказує слідчий, 09.05.2004 прокуратурою Кобеляцького району порушено кримінальну справу №04580007 за фактом вбивства ОСОБА_8 , поєднаного із зґвалтуванням, та замахом на вбивство ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України. За підозрою у вчиненні даних злочинів 09.05.2004 затримано ОСОБА_3 , а 12.05.2004 року відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту та поміщено до ІТТ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області. Після завершення досудового розслідування кримінальну справу №04580007 за обвинуваченням ОСОБА_3 направлено в порядку ст.232 КПК України (в редакції 1960 року) до Апеляційного суду Полтавської області. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2005 в порядку ст.315-1 КПК України (в редакції 1960 року) прокурору Козельщинського району доручено проведення перевірки в порядку ст.97 КПК України (в редакції 1960 року) за фактом можливого застосування до ОСОБА_3 незаконних дій працівниками Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області. В ході перевірки 15.04.2004 були допитані у якості свідків співробітники Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які заперечили можливість будь-яких незаконних методів дізнання відносно ОСОБА_3 , а також перешкоджання його волевиявленню щодо особи адвоката, який мав захищати його інтереси у кримінальній справі. Також, у якості свідків були допитані прокурор Кобеляцького району ОСОБА_13 та слідчий прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_14 , які здійснювали першочергові заходи, спрямовані на розслідування злочинів, скоєних ОСОБА_3 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згідно показань свідків, ОСОБА_3 не заявляв будь-яких скарг про фізичний або психічний тиск на нього, всі слідчі дії за його участі проводилися у присутності його захисника. За результатами проведеної перевірки прокуратурою Козельщинського району винесено постанову від 16.04.2005 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно співробітників Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року) у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину. Судовою колегією в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області у ході розгляду кримінальної справи №04580007 досліджено матеріали вказаної перевірки та визнано обґрунтованою постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 16.05.2005, про що зазначено у мотивувальній частині вироку. Крім того, судом безпосередньо допитані співробітники Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . За вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2005 ОСОБА_3 засуджено: за пунктами 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК - до довічного позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 і пунктами 1, 9 ч. 2 ст. 115 КК - до 14 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 152 КК - до 10 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Відповідно до вироку суду, ОСОБА_3 визнано винним у зґвалтуванні неповнолітньої ОСОБА_8 , що спричинило особливо тяжкі наслідки, та в умисному вбивстві останньої з особливою жорстокістю, поєднаному із зґвалтуванням, а також у замаху на вбивство двох осіб, в тому числі і ОСОБА_9 , за обтяжуючих обставин. Як вcтановив суд, 09.05.2004 близько 02:30 ОСОБА_3 , рухаючись на велосипеді на 236 км автодороги Полтава-Кременчук-Олександрія, між поворотами на с. Свердловське та с. Дрижина Гребля Кобеляцького району Полтавської області, зустрів раніше йому незнайомих неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які поверталися із с.Дрижина Гребля в с. Свердловське. Маючи умисел на зґвалтування, ОСОБА_3 затягнув потерпілих у поле, де за обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, завдав потерпілій ОСОБА_9 декілька ударів металевим прутом у голову, внаслідок чого вона втратила свідомість. Потім зґвалтував потерпілу ОСОБА_8 , завдаючи металевим прутом численних ударів зі значною силою в різні частини тіла, позбавив її життя. А коли потерпіла ОСОБА_9 опритомніла, ОСОБА_3 , маючи умисел на вбивство останньої з метою приховання вчинених ним злочинів щодо потерпілої ОСОБА_8 , завдав ОСОБА_9 тим же металевим прутом ударів у різні частини тіла, а також, накинувши на шию мотузку, душив її. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_3 підтягнув її до мосту через річку Кобелячок і скинув вниз головою з висоти 6,7 м. Однак цей злочин ОСОБА_3 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_9 , падаючи з мосту, зуміла перевернутися в повітрі та дістати ногами дна річки, а потім сховалася від нападника в очереті. Ухвалою Колегії суддів палати Верховного суду України з кримінальних справ від 27.10.2005 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін. У подальшому, під час відбування покарання, ОСОБА_3 подав скаргу в порядку ст.236-1 КПК України (в редакції 1960 року) на постанову прокурора Козельщинського району від 16.05.2005. Постановою Козельщинського районного суду від 04.10.2010 скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 16.11.2010 рішення місцевого суду залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення. За результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 . Колегією суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не встановлено підстав для її задоволення та ухвалою від 14.06.2011 залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 28.03.2019 виключено з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ на протокол явки з повинною ОСОБА_3 від 09.05.2004 року, зважаючи на те, що цей доказ був отриманий без роз`яснення прав на захист. В іншій частині вирок залишено без змін. При цьому, суд при винесенні такого рішення врахував та проаналізував зібрані докази у кримінальні справі; перевірку прокуратури Козельщинського району, за результатами якої винесено постанову від 16.04.2005 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно співробітників Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області; інші судові рішення у цій кримінальній справі. Доводи скаржників захисників ОСОБА_3 касаційною інстанцією були перевірені та визнані такими, що є необгрунтованими та не підтвердилися.

Таким чином, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження №0001895 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.12.2020, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
З метою дотримання вимог ст. 91 КПК України під час досудового розслідування досліджені доводи, викладені у заявах ОСОБА_3 , які на його думку свідчать про вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних органів Полтавської області та стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР. У кримінальному провадженні проведено необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, спрямованих на з`ясування фактичних даних, які містяться в заявах про вчинені кримінальні правопорушення.
В межах кримінального провадження перевірено доводи ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 03.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001895 від 08.12.2020, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності слідчого, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Слід зазначити, що заявник скористався своїми процесуальними правами та неодноразово звертався до суду зі скаргами на дії та бездіяльність слідчого, і судами прийняті рішення з цього приводу.
Слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженню №0001895 від 08.12.2020 було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 до вчинення ряду кримінальних правопорушень. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка за даним фактом проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних у справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 06 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про : скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 03.12.2021 слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001895, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України. Оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.113, 117,303,304, 306, 307, 336 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову від 03 грудня 2021 року слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001895, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 03 грудня 2021 року слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001895, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено10 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1