Справа №760/3134/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 04 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) із забороною відчуження, розпорядження та користування.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 04.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що згідно відомостей внесених до ЄРДР встановлено, що у липні 2021 року, громадянин Ісламської Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся за допомогою до особи на ім`я « ОСОБА_5 » у питанні купівлі та оформлення автомобіля марки «Mercedes-benz G55 AMG», так як на той час ОСОБА_6 не мав інших довірених осіб на території України.

Крім того прокурор стверджує, що протягом деякого часу особа на ім`я « ОСОБА_5 » зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що віднайшов автомобіль «Mercedes-benz G55 AMG», але через те, що вказаний автомобіль знаходився у м. Одеса, останнім потрібно було виїжджати у найближчі вихідні дні з метою купівлі зазначеного автомобіля.

Як вказує у клопотанні прокурор, після прибуття та поселення в одному із готелів м. Одеса, особа на ім`я « ОСОБА_5 » запропонував ОСОБА_6 подивитися автомобіль, який знаходився на стоянці приватного автосалону під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Після попереднього перегляду та перевірки на станції технічного обслуговування стану автомобіля, ОСОБА_6 вирішив здійснити купівлю автомобіля марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) та в наступному особа на ім`я « ОСОБА_5 » зловживаючи довірою ОСОБА_6 повідомив останньому, що відповідно до законодавства України, Наджафпурдарзі ОСОБА_7 не має права оформлювати автомобіль на себе, так як не має українського водійського посвідчення, у зв`язку із чим, автомобіль можливо оформити лише на нього. У свою чергу, ОСОБА_6 цілком довіряючи особі на ім`я « ОСОБА_5 » дозволив останньому оформити на себе автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG», допоки ОСОБА_6 оформить всі свої документи відповідно до законодавства України.

Прокурор у клопотанні вказує, що згідно відповіді на доручення УКР СБ України у м. Києві та Київській області, на наступний день ОСОБА_6 разом із особою на ім`я « ОСОБА_5 » поїхали до знайомого на ім`я « ОСОБА_8 », який займається переказами грошових коштів із використанням ОСОБА_9 системи між Ісламською Республікою ОСОБА_10 та Україною, т.зв. «Хавала». Попередньо встановлено, що дружина ОСОБА_6 переказала свої грошові кошти у розмірі 49 000 дол. США особі на ім`я « ОСОБА_5 » на купівлю зазначеного автомобіля. У свою чергу, особа на ім`я « ОСОБА_5 » після отримання грошових коштів від особи на ім`я « ОСОБА_8 », передав їх Наджафпурдарзі ОСОБА_7 .

Як вказує у клопотанні прокурор, у той же день ОСОБА_6 прибувши разом із особою на ім`я « ОСОБА_5 » до приватного автосалону заплатив грошові кошти у розмірі 39 000 дол. США за купівлю автомобіля марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) та комісію у розмірі 2 000 дол. США за підготовку документів на вказане авто. Оплата проводилася особисто ОСОБА_6 на 2-му поверсі зазначеного приватного автосалону. У той же день, вказаний автомобіль було оформлено на особу на ім`я « ОСОБА_5 », після чого ОСОБА_6 разом із особою на ім`я « ОСОБА_5 » разом повернулися на вказаному автомобілі до м. Київ.

Прокурор зазначає, що протягом липня-серпня 2021 року, ОСОБА_6 неодноразово звертався до особи на ім`я « ОСОБА_5 » з питанням щодо переоформлення автомобіля на себе, однак останній продовжив повторювати, що ОСОБА_6 не має права оформлювати автомобіль на себе, так як не має українського водійського посвідчення. Тільки після того, як ОСОБА_6 пригрозив особі на ім`я « ОСОБА_5 » тим, що якщо останній не переоформить автомобіль, тоді ОСОБА_6 відмовиться від купівлі земельної ділянки у Київській області, 02.08.2021 року особа на ім`я « ОСОБА_5 » привіз технічний паспорт на автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) із вибаченнями, який ніби то підтверджував факт перереєстрації автомобіля на ім`я ОСОБА_6 .

Крім того прокурор вказує, що після зазначених подій ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_11 з особистих питань та з метою отримання візи для дружини, так як вона також хотіла прилетіти на територію України. Автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 залишив у користування особі на ім`я « ОСОБА_5 », так як довіряв йому.

Після налагодження бізнесу на території Ірану (стоматологічна клініка) та отримання дружиною довгострокової візи, ОСОБА_6 разом із дружиною повернулися на територію України, де їх зустрів особа на ім`я « ОСОБА_5 », який запросив пожити останніх у його квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вказує у клопотанні прокурор, на запитання щодо місцезнаходження автомобіля, особа на ім`я « ОСОБА_5 » відповів йому, що відвіз автомобіль на станцію технічного обслуговування з метою приведення до ладу його технічного стану та зазначив адресу станції.

На наступний день ОСОБА_6 поїхав на зазначену станцію з метою отримання інформації щодо стану ремонту свого автомобіля, де йому повідомили, що за документами цей автомобіль належить особі на ім`я « ОСОБА_5 », тому йому не можуть віддати автомобіль. Після чого, ОСОБА_6 подзвонив до поліції, які прибувши на виклик повідомили йому, що дійсно автомобіль належить особі на ім`я « ОСОБА_5 », а його документи, а саме технічний паспорт, не відповідають дійсності та є підробленими.

Прокурор стверджує, що через деякий час, ОСОБА_6 зателефонував особі на ім`я « ОСОБА_5 », щоб отримати від нього пояснення щодо ситуації з автомобілем і під час зустрічі той йому повідомив, що автомобіль він забрав собі через те, що він вирішував питання ОСОБА_6 , які виникли під час оформлення земельної ділянки, тому автомобіль він оформив на себе, як сплату за його послуги. При цьому він забрав у ОСОБА_6 технічний паспорт на автомобіль, який до цього передав останньому.

Прокурор зазначає, що таким чином у 2021 році особі на ім`я « ОСОБА_5 » організовано протиправну схему привласнення автомобіля марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) у своїх інтересах.

Зокрема, з метою реалізації протиправної схеми спрямованої на привласнення вищевказаного автомобіля, особа на ім`я « ОСОБА_5 » зловживаючи довірою ОСОБА_6 у невстановленому місці, у невстановлений час технічний підробив технічний паспорт на автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) з метою введення в оману останнього.

При цьому прокурор вказує, що 11.01.2022 автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000015.

Як зазначив у клопотанні прокурор, враховуючи те, що вказаний автомобіль є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» (ідентифікатор НОМЕР_1 ) із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
В судове засідання по розгляду вказаного клопотання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд клопотання проводити у його відсутність, подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 04.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 від 04.02.2022 автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікатор НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000015 від 04.02.2021.

Таким чином майно, на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
Тому, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
На думку слідчого судді, накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування повною мірою забезпечить та відповідатиме меті арешту, а також принципам розумності, співрозмірності, та достатньою мірою гарантуватиме досягнення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-benz G55 AMG» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікатор НОМЕР_1 з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1