Єдиний унікальний номер: 343/596/22
Номер провадження: 1-кс/0343/136/22
У Х В А Л А
про арешт майна

25 квітня 2022 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю помічниці судді ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 15.04.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,
В С Т А Н О В И В:
слідча СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, а саме: дві сокири (одна з яких колун) та мобільний телефон марки «nokia 108», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , визначивши місцем зберігання кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області, що знаходиться за адресою м. Долина, вул. Яворницького, 8 Калуського району Івано Франківської області.
Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000077 від 15.04.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2022 неподалік пилорами, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 було виявлено свіжозрізану деревину породи «дуб звичайний» в кількості 57 колод, різної довжини та діаметру. Цього ж дня у відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області надійшло повідомлення ДП «Болехівське лісове господарство» про те, що 15.04.2022 працівниками державної лісової охорони у кварталі №3 виділ №8 Поляницького лісництва було виявлено незаконну рубку 26-ти сироростучих дерев породи «дуб червоний», чим завдано істотну шкоду на суму 354 330,60 грн. Окрім цього, 15.04.2022 близько 8.15 год лісничим Тисівського лісництва ОСОБА_5 із майстром лісу ОСОБА_6 , в кварталі 14 було виявлено незаконну рубку 80-ти дерев, а саме: 72 дерева породи «дуб», 4 дерева породи «граб», 4 дерева породи «береза», загальною кубомасою 181,314 м3, а також лісопродукцію в кількості 108 колод дерева породи «дуб».
В ході досудового слідства встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
21 квітня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області в період з 06.54 год по 08.41 год було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено зазначене вище майно.
Вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину, збереження речових доказів, а також проведення експертиз у ході досудового слідства виникла необхідність в накладені арешту на майно.
В судовому засіданні слідча СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що прибути в судове засідання не може, не заперечує проти накладення арешту на майно.

Заслухавши поясненняслідчої, розглянувши заяву власника майна, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу переконання про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як встановлено з матеріалів клопотання, обшук на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області від 20.04.2022 було проведено 21.04.2022 в період з 06.54 год по 08.41 год. Таким чином слідчею дотримано вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.
Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України», (остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п.101).
Формальне посилання на положення ст. 98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.
Слідчею СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_3 доведено, що вищевказане майно являється речовими доказами в кримінальному провадженні №0000077 від 15.04.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, про що свідчить постанова про визнання майна речовим доказом від 22.04.2022. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.
Оцінюючи надані слідчею докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого у клопотанні.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речей, які можуть бути знищені або відчужені.
Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Окрім цього, слідчею доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Виходячи з викладеного, приходжу висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів та проведення експериз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, а саме: дві сокири (одна з яких колун) та мобільний телефон марки «nokia 108», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , визначивши місцем зберігання кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області, що знаходиться за адресою м. Долина, вул. Яворницького, 8 Калуського району Івано Франківської області.
Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.
Копію ухвали негайно вручити слідчій.
Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1