ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1092/22 Справа № 203/1902/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в РФ, громадянина Грузії, проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі затримання підозрюваного зобов`язано орган досудового розслідування не пізніше, як через сорок вісім годин з часу доставки цього підозрюваного до місця кримінального провадження доставити останнього до слідчого судді для участі у розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також слідчим суддею враховані дані про особу підозрюваного, який раніше судимий та на даний час переховується від слідства та суду, через що був оголошений в міжнародний розшук, а тому з метою внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу запитів про тимчасовий арешт підозрюваного та подальшої екстрадиції, слідчий суддя прийшов для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що винесення слідчим постанови про оголошення підозрюваного у розшук, без звернення до НЦБ Інтерполу в Україні та оголошення в розшук каналами цієї організації, жодним чином не може свідчити про перебування особи в міжнародному розшуку. Також до клопотання слідчим не долучено доказів про внесення даних про розшук до ЄРДР і те, що вказана постанова скерована на виконання.
Зазначає про те, що слідчим протягом трьох місяців не було вчинено дій щодо встановлення місця перебування підозрюваного, останній належним чином органом слідства не викликався.

Заслухавши суддю-доповідача; захисників, які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для відмови в задоволенні клопотання; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_10 під вартою цих вимог закону дотримався.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СВ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0001569 за ч. 3 ст. 185 КК України.

21 грудня 2021 року ОСОБА_10 у вказаному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
22 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативну заставу.
13 березня 2022 року підозрюваного ОСОБА_10 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у сумі 908000 грн.
Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 02 травня 2022 року, ОСОБА_10 , використовуючи паспорт № НОМЕР_1 , 16 березня 2022 року о 19:56 год. перетнув кордон України на пункті пропуску Маяк-Удобне в напрямку виїзд до Республіки Молдова. Докази його наступного повернення на територію України стороною захисту не надані.
16 червня 2022 року слідчим ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 винесено постанову про оголошення ОСОБА_10 в міжнародний розшук. Того ж дня слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволене.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 20.12.2021 року; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 22 грудня 2021 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22 грудня 2022 року; проколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 20 грудня 2021 року; протоколом обшуку від 20 грудня 2021 року; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 18 січня 2022 року; протоколами оглядів від 18 січня 2022 та пред`явлення речей для впізнання від 18 січня 2022 року; висновками експертів: №19/104-22/1933-Д від 21.01.2022 р., №19/104-22/1936-Д від 26.01.2022 р,які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_10 до інкремінованого злочину.

З наведених обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_10 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний будучи 13 березня 2022 року звільненим під заставу, почав переховуватись від слідства і суду та 16 березня 2022 року покинув територію України на пункті пропуску Маяки Удобне, Молдавської ділянки кордону (а.с. 96), у зв`язку з чим 05 квітня 2022 року був оголошений у міжнародний розшук.

З огляду на викладене а також враховуючи, що відносно ОСОБА_10 існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 6 років, ризик його подальшого переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності є обгрунтованим.

У розумінні практики ЄСПЛ вагомість ризику втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Аналізуючи фактичні обставини справи та відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що на даний час він ухиляється від досудового розслідування, колегія суддів вважає встановлений щодо нього ризик переховування від слідства та суду реальним і надзвичайно вагомим.
Про вагомість цього ризику, а також про існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень додатково свідчить те, що ОСОБА_10 небезпідставно підозрюється у вчиненні декількох епізодів таємного викрадення майна у різний час у складі групи осіб, а отже продовження ним злочинної діяльності є вірогідним.
Також останній, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою примушування для надання тих чи інших показань, оскільки йому відомі їх повні анкетні дані та місце проживання.
Доводи захисту щодо недотримання вимог процесуального закону при оголошенні підозрюваного у міжнародний розшук стосуються процесуального рішення слідчого, яке не є предметом апеляційного перегляду, а також не спростовують існування і вагомості встановлених щодо ОСОБА_10 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, та обгрунтованості підозри, а отже не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, 22 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу з покладанням процесуальних обов`язків у разі її внесення. 13 березня 2022 року ОСОБА_10 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави, після чого підозрюваний, порушуючи покладені на нього процесуальні обв`язки, 16 березня перетнув кордон України та до часу апеляційного розгляду до органу досудового розслідування та суду не з`являється.
З наданих матеріалів видно, що слідчим з дотриманням вимог ст. ст. 280, 281 КПК України послідовно здійснені відповідні процесуальні дії, саме 04 квітня 2022 року винесено постанову про оголошення підозрюваного в державний розшук, а після отримання відповіді з Державної прикордонної служби України про те, що ОСОБА_10 16 березня 2022 року, перетнув державний кордон, останнього 16 червня 2022 року було оголошено у міжнародний розшук.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 6 ст. 193 КПК України належною і достатньою підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного є оголошення останнього у міжнародний розшук, що і мало місце у даному кримінальному провадженні, і обов`язкового вчинення певних додаткових дій на виконання відповідної постанови слідчого, як про це зазначає захисник, процесуальний закон не вимагає.
Враховуючи зазначене, порушень вимог кримінально процесуального закону, які б слугували підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_10 від вартою, колегія суддів враховує, що останній порушив процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 22 грудня 2021 року, та будучи звільненим під заставу 13 березня почав переховуватись від слідства та суду, що, на думку колегії суддів, дозволяє грунтовно припускати, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Також приймаються до уваги дані про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, не працевлаштований, при цьому відомості про наявність в нього легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців відсутні.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою, а питання про застосування до нього вказаного запобіжного заходу було з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України вирішене за його відсутності, із забезпеченням передбачених процесуальним законом гарантій перевірки доцільності тримання його під вартою після виявлення його місцезнаходження та доставлення до місця досудового розслідування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4