Справа № 462/5393/22
провадження 1-кс/462/1487/22
У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000818 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про накладення арешту,

встановив:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , які вилучені відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення 06.10.2022 р. у ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно вилучене при затриманні особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та 06.10.2022 року, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000818 від 06.10.2022 р.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.
Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна, який, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000598, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000818 від 16.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 06.10.2022, близько 15.20 год., перебуваючи у салоні маршрутного таксі №51, що проїжджало по вул. Городоцькій у м. Львові поблизу Приміського вокзалу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, усвідомлюючи, що вчиняє кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із кишені сорочки ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone 11Pro» IMEI : НОМЕР_1 ІМЕ2 : НОМЕР_2 вартістю 30 000 гривень, який був у чохлі чорного кольору із наклейками вартістю 1000 гривень в середині з сім-картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_4 вартістю 50 гривень, які заховав у кишеню штанів та після зупинки маршрутного таксі на зупинці навпроти ТЦ «Скриня», залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 31 050 гривень.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818 від 06.10.2022 та у кримінальному провадженні визначено попередню правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України.
06.10.2022, ОСОБА_5 , згідно ст.208 КПК України затримано за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та під час проведення обшуку затриманого виявлено та вилучено серед іншого мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 .
Зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучені та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000818 від 06.10.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вказане у клопотанні майно, добровільно видане підозрюваним, має статус тимчасово вилученого майна та відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, є речовим доказом, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховуваним, пошкодженим, зіпсованим, втраченим, знищеним, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речового доказу клопотання слідчого про арешт є обґрунтованим і таке слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000818 від 06.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_4 , які вилучені відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у ОСОБА_5 06.10.2022р. у АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал ухвали.