справа № 935/1995/21
провадження № 1-кп/563/65/22
УХВАЛА

29 березня 2022 року м. Корець

Колегія суддів Корецького районного суду Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання сторони обвинувачення про продовження строків тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000184 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3,4,6 ст. 152 КК України, -

встановила:

28 березня 2022 року до Корецького районного суду Рівненської області на виконання розпорядження Верховного суду України «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» № № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року від Брусилівського районного суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000184 від 12 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч.4, ч.6 ст. 152 КК України.

До суду прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вказане клопотання обгрунтовано тим, що продовжують існувати та не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , законного представника потерпілих дітей, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується. Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, ч. 4. ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду. Також, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який негативно характеризується за місцем проживання, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, свідчить про те, що обвинувачений в будь-який момент може залишити фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та переховуватися від суду, оскільки суворість покарання за інкриміновані злочини, наслідки та ризики втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнанні як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення прокурором клопотання, вказавши, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, так як головний акцент в клопотанні зводиться до того, що обвинувачений може впливати на потерпілих, при цьому захисник звертає увагу суду на те, що в зв"язку з ситуацією в країні, змінилися обставини, на сьогодні відсутня інформація чи є потерпілі по місцю свого проживання, на всій території України введено коменданську годину, справа ОСОБА_6 буде розглядатися тривалий час, отже підстав для задоволення клопотання немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянути кримінальне провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Прокурор обґрунтовано посилається на існування ймовірності незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та законного представника потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи продовження існування ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , внесене у кримінальному провадженні № 0000184, - задовольнити.
Продовжити застосований до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4, 6 ст. 152 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 27 травня 2022 року.

Строк дії ухвали визначити до 27 травня 2022 року включно.

Копію даної ухвали негайно направити Житомирському УВП №8 для організації її виконання .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3