Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7960/22
Провадження №1-кп/523/1377/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2022 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001445 від 14.10.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжня, офіційно не працевлаштована, зареэстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, останній раз:

- 29.09.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185, із застосуванням ст.75, 76 КК України до 2-х років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

У скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 року ОСОБА_5 була засуджена вироком Суворовського районного суду м.Одеси по ст..185 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, але належних виводов для себе не зробила та 11 жовтня 2021 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, прибула до магазину «EVA» № 436, який належить ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 73, де, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе їй завадити, підійшла до торгівельних полиць з яких повторно таємно викрала товар, шляхом вільного доступу, а саме: туш для вій марки «Maybelline The Falsies Lash Lift», вартістю 276 гривень та сухий шампунь для волосся марки L'Oreal Paris Dream Long», об`ємом 200 мл, вартістю 183 гривні 20 копійок, на загальну суму 459 гривень 20 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 направилася до виходу з магазину та не розрахувавшись за товар, пройшла повз касову зону з викраденим майном, залишивши приміщення магазину розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Крім того ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період іспитового строку за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року, достовірно знаючи про військову агресію Збройних Сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану з 24.02.2022 - Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 - Указом Президента від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, 25.04.2022 - Указом Президента від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, указу Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, скоїла умисний, корисливий злочин при наступних обставинах.
12.06.2022 приблизно о 14 годині 45 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, прибула до магазину «EVA» № 4007, який належить ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168/1, де, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе їй завадити, перебуваючи у торгівельній залі вищевказаного магазину, підійшла до торгівельних полиць, з яких таємно, шляхом вільного доступу, викрала товар, а саме: парфуми марки «Angel Schiesser» (тестер) вартістю 1299 гривень, які поклала до належної їй сумки.
Після чого, ОСОБА_5 направилася до виходу з магазину та не розрахувавшись за товар, пройшла повз касову зону з викраденим майном, залишивши приміщення магазину, та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдала матеріальної шкоди ТОВ «РУШ» на загальну суму 1299 гривень.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника потерпілого ОСОБА_6 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час й місце судового розгляду, - не з`явився, але у матеріалах судового провадження наявні заяви зазначеної особи щодо розгляду справи без його участі, внаслідок чого, суд з метою дотримання розумності строків судового провадження та з урахуванням позиції сторін, вирішив судовий розгляд провадження провести за відсутності представника потерпілого.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. По суті справи пояснила, що дійсно, перебуваючи на іспитовому терміні за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року, вона 11.10.2021 року, приблизно о 19.00 годині зайшла до магазину «ЕVА» по проспекту Добровольського, 73 у м.Одесі, де взяла с полиці туш та шампунь, після чого вийшла з магазину не розрахувавшись. Таким же чином вона 12.06.2022 року викрала парфуми з магазину «ЕVА», який розташований у Лузанівці по вул..Миколаївська дорога в м.Одесі, при цьому розуміючи, що Україна знаходиться у стані війни. Також зазначила, що має неповнолітнього сина, який мешкає із матір`ю, хворіє на онкологію, та просила не позбавляти її свободи та надати ще один шанс. У скоєному кається.

Таким чином ОСОБА_5 , повністю визнала свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченням, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так як обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєних нею злочинів, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:

-за епізодом від 11.10.2021 року по ст.185 ч.2 КК України - за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-за епізодом від 12.06.2022 року по ст.185 ч.4 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілих, повне відшкодування матеріальних збитків, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштована, не одружена, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, стан здоров`я останньої, яка у 2017 році перенесла операцію у зв`язку із онкологічним захворюванням, відношення обвинуваченої до вчиненого злочину, провину визнала повністю, щиро покаялась, відшкодувала матеріальні збитки потерпілим.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків потерпілим.

Крім того, при вирішені питання щодо покарання обвинуваченої, суд враховує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 із змінами та доповненнями, згідно якого у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку ст.ст.75,79, 104 КК України, суд, має застосувати вимоги ст.71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Крім того, враховуючи обставини скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого, а саме відшкодування збитків потерпілому, тяжкі сімейні обставини у обвинуваченої (розлучення, перенесення операції), а також врахувавши обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.69 КК України

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги думку прокурора, яка вважала за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст..70,71 КК України, думку захисника та обвинуваченої, які просили обрати покарання з випробуванням, застосувавши ст..75,76 КК України, досліджені під час судового розгляду обставини і суспільну небезпечність інкримінованих підсудній кримінальних правопорушень, їх тяжкість, спосіб вчинення та відсутність наслідків для потерпілих, характеризуючи дані, які обумовлюють неможливість її виправлення без тимчасової ізоляції від суспільства, а також ураховуючи пом`якшуючи та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд у контексті ст.ст.50, 56-57, 65, 71 КК України доходить висновку про необхідність призначення покарання лише у виді позбавлення волі, за сукупністю скоєного в силу ст.70 КК України та із застосуванням положень ч.ч.1, 4 ст.71, ч.3 ст.78 КК України, з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків з урахуванням вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року, яке належить відбувати у кримінально-виконавчій установі закритого типу реально, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаної підсудної і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Аналогічну правову позицію визначив Пленум Верховного Суду України в п.п.2, 10, 25, 26 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами і доповненнями.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) день.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання останньої, а саме з 13.07.2022 року.

Матеріали кримінального провадження №0001445 від 14.10.2021 року, разом із речовими доказами, а саме DVD диском - зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: