Справа № 203/2732/21
Провадження № 1-кп/0203/411/2022
В И Р О К
Іменем України

11 серпня 2022 року

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 22.06.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Алмазний, Уральської області, Казахстану, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-13.02.2003 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі;
-16.05.2006 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 187, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;
-02.02.2010 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 30.12.2020 звільнений по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року близько 01 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на трамвайній зупинці громадського транспорту № 11, №15, розташованій за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 5, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який спав на лавці даної зупинки. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, підійшов до нього та непомітно для потерпілого перевірив вміст кишень одягу та поясної сумки, одягнених на ОСОБА_5 , в результаті чого виявив в поясній сумці мобільний телефон Nokia Х2-02, Туре: RM-694, який він визнав, як об`єкт свого злочинного посягання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в той же самий день, тобто 22.06.2021, о 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на трамвайній зупинці громадського транспорту №11, №15, за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, рукою витяг з поясної сумки, одягненої на потерпілому, мобільний телефон Nokia Х2-02, Туре: RM-694, вартістю 500,00 грн., який поклав до себе у карман, після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, покинув місце вчинення злочину, маючи при цьому можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон Nokia Х2-02, Type: RM-694 вартістю 500,00 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/20288-ТВ від 24.06.2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 22.06.2021 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, знаходячись на трамвайній зупинці громадського транспорту № 11, №15, розташованій за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 5, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який спав на лавці даної зупинки. Викрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон Nokia Х2-02, Туре: RM-694, та поклав до себе у карман, після чого, покинув місце вчинення злочину, маючи при цьому можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. У вчиненому кається, свою поведінку засуджує, просить суд суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий, який надав суду заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливого злочину проти власності, знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеризується посередньо, офіційно не працює, під наглядам лікаря психіатра не перебуває, знаходився в реєстрі з наркологічними захворюваннями з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежностей». Знятий з обліку у зв`язку з виїздом.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у скоєному.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 має судимості за інші злочини, ніж ті, які утворюють таку кваліфікуючу ознаку даного кримінального правопорушення, як повторність.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому найбільш суворий вид покарання, передбачений ч.2 ст.185 КК України, - позбавлення волі в мінімальних межах санкції цієї статті.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна; щире каяття ОСОБА_4 ,позицію сторони обвинувачення, яка просить застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України. Таке покарання буде відповідати принципу справедливості покарання і його меті - виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При цьому суд зауважує, що щире каяття обвинуваченого прослідковувалось під час всього судового розгляду і дуже чітко було виражене в останньому слові, під час якого обвинувачений висловив своє ставлення до обвинувачення, повністю визнав свою вину, дав критичну оцінку своїм діям, усвідомлюючи тяжкість скоєного, що дає підстави вважати, що він від вчиненого злочину несе душевний тягар, що відповідало його емоційному стану, створило в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що значно знижує його суспільну небезпеку.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.
Згідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта, які відповідно до акту № СЕ-19/104-21/20288-ТВ від 24.06.2021 року складають 686, 48 гривень.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, запобіжний захід у даному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368,370,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 686 (шістсот вісімдесят шість ) гривень 48 копійок.
Речові докази:

- мобільний телефон Nokia Х2-02, Type: RM-694, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю;

-Диск CD-R «PHILIPS з відеозаписом з камер відеоспостереження «Безпечне місто», що фіксують зупинку громадського транспорту, трамваю №11,15, розташованої навпроти залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000122- залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1