провадження №: 1-кс/752/3601/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ТОВ «ФК «Паріс» адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника власника майна ТОВ «ФК «Паріс» адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000845, відомості щодо якого внесені 20.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 220-2 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що необхідність скасування арешту обґрунтовує тим, що при накладені арешту слідчим суддею неповно з`ясовано обставини у кримінальному провадженні, правового режиму майна, а також відсутні достатні та обґрунтовані підстави для арешту зазначених документів. Крім того, обмежується права ТОВ «ФК «Паріс», оскільки фактично позбавлене права на звернення з позовами до боржників в суд за захистом своїх прав як кредитора.
В судовому засіданні представник власника майна ТОВ «ФК «Паріс» адвокат ОСОБА_4 підтримав викладені вимоги вказаного клопотання та просив задовольнити вказане клопотання. Разом з цим, в судове засідання з`явився слідчий, який заперечував проти задоволення вказаного клопотання та зазначив, що ТОВ «ФК «Паріс» здійснює покупку кредитної заборгованості, у зв`язку з цим, вказані документи мають значення до кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, який підтримав клопотання, слідчого, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).
Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуальним керівництвом прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження № 0000845, відомості щодо якого внесені 20.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 220-2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2022 у справі №752/25987/21 (провадження № 1-кс/752/930/22), накладено арешт на вказані документи у кримінальному провадженні №0000845, з метою збереження речових доказів.
Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 03.02.2022 вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000845.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
У клопотанні про скасування арешту майна та в судовому засіданні представником власника майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, або що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як це передбачено ст. 174 КПК України.
Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 в частині накладення арешту на вказані документи у кримінальному провадженні №0000845, відомості щодо якого внесені 20.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 220-2 КК України залишено без змін.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування триває, а вказані документи підлягають перевірці під час подальшого досудового розслідування, а тому висновки представника власника майна щодо необґрунтованості подальшого арешту майна, є безпідставними з огляду вище зазначене.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання голови наглядової ради АТ «ЗНВКІФ «АСБОРН» ОСОБА_5 про скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ
У задоволенні клопотання представника власника майна ТОВ «ФК «Паріс» адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000845, відомості щодо якого внесені 20.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 220-2 КК України, про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1