Справа № 932/3680/22
Провадження № 1-кс/932/1884/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000520 від 09.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Веселе, Городовіковського району, Калмицької області РСФСР, маючому середню освіту, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, -
ВСТАНОВИВ:
11.07.2022 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000520 від 09.07.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 09.07.2022 року, близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_5 , знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, діючи спільно з співучасником злочину - ОСОБА_8 , з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, прибули до буд. АДРЕСА_2 , біля якого побачили припаркований автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , який був зачинений та через вікно автомобілю побачили, що в салоні вищезазначеного автомобілю знаходиться сумка чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_9 , яку визначили предметом свого злочинного посягання.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, з автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , який припаркований біля буд. № 4А по вул. Гладкова у м. Дніпро, розподіливши між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення, згідно яких ОСОБА_8 повинен був відчинити автомобіль марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 та забрати з нього сумку чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 , в цей час, згідно відведеної йому ролі, повинен був знаходитись у безпосередній близькості до автомобілю марки ВАЗ 2105 та спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження співучасника про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів, які б могли запобігти їх злочинній діяльності.
Далі, діючи згідно відведених їм ролей у скоєнні злочину, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище ОСОБА_8 за допомогою раніше заготованих манікюрних ножиць відкрив замок дверей автомобілю марки ВАЗ 2105 та проник до вищезазначеного автомобілю, в той час, як ОСОБА_5 залишався в безпосередній близькості від автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , слідкуючи за тим, щоб дії ОСОБА_8 були таємними для оточуючих.

ОСОБА_8 знаходячись в салоні автомобілю, реалізуючи умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, у період воєнного стану, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав з салону автомобілю марки ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , майно яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: сумку чорного кольору, вартістю 300 грн.; краплі для очей «Тауфон», вартістю 30 грн.; пряжка від ременю вартістю 200 грн.; кабель для зарядки мобільного телефону «Самсунг», вартістю 70 грн.; кабель «АУКС» вартістю 180 грн.; грошові кошти в сумі 40 грн., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 820 грн.
Після чого ОСОБА_5 разом з співучасником злочину ОСОБА_8 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, таким чином отримавши реальну можливість у користуванні та розпорядженні ним.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст.185 КК України.

09.07.2022 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.07.2022 року слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючий не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив тяжкий злочин, який відповідно до санкцій ч. 4 ст. 185 КК України передбачає до 8 років позбавлення волі, що не виключає того, що останній може:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинений ним злочин;

2)вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить факт неодноразового вчинення підозрюваним ОСОБА_5 корисливих злочинів проти власності;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи перераховані ризики, а також те, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, до останнього не може бути застосовано інший, менш суворий, запобіжний захід згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, прохав таке задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Зазначив, що він не має відношення до вчинення кримінального правопорушення, у якому його підозрюють, оскільки, під час походу з братом до магазину, його брат - ОСОБА_8 на якийсь час від нього відійшов, про те, що брат має на меті вчинити кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 відомо не було.
У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, вважав таке необгрунтованим. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000520 від 09.07.2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.07.2022 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

10.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення свідчать докази, долучені до матеріалів клопотання, а саме: протоколи оглядів, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протоколи пред`явлення особи для впізнання; докази у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що є тривалим, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.
Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відома адреса проживання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях потерпілого та свідків, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі має непогашену судимість, не є офіційно працевлаштованим та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, скоєному в умовах воєнного стану, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення є доведеним.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує невідповідність показань свідка ОСОБА_10 щодо місця знаходження ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення, які викладені у протоколі допиту свідка від 10.07.2022 року та у протоколі пред`явлення особи до впізнання від 10.07.2022 року.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим у в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризику можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, яке повідомлено підозрюваним у судовому засіданні: АДРЕСА_1 .
Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний у судовому засіданні повідомив про відстуність можливості внесення застави. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою у пересуванні містом, а тому підозрюваним може бути реалізовано встановлені ризики.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;
- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 10 вересня 2022 року включно.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця проживання під домашнім арештом і звільнити його з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1