Справа № 163/1453/21
Провадження № 1-кп/163/39/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000173 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Підгородне Ковельського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого Любомльським районним судом Волинської області 17 грудня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі; Любомльським районним судом 12 червня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 6 місяців арешту; Любомльським районним судом 10 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; Любомльським районним судом 07 березня 2018 року за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі (31 січня 2020 року невідбута частина покарання замінена на 2 роки 5 місяців 10 днів обмеження волі, 06 травня 2020 року звільнений по досягненню пенсійного віку),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Іскра Чернігівського району Приморського краю Російської Федерації, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 повторно як раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності та ОСОБА_6 в травні 2021 року з належного ОСОБА_4 домогосподарства по АДРЕСА_1 вчинили крадіжку за попередньою змовою групою осіб з проникненням в житло за таких обставин.
ОСОБА_6 проник через вікно до житлового будинку, відігнувши гвіздки кріплення скла і знявши шибу, звідки таємно викрав одну пічну плиту і передав через вікно ОСОБА_5 , який залишився біля будинку для ведення спостереження за обстановкою та попередження можливого перешкоджання сторонніх осіб виконанню обумовленого злочинного плану.
Після цього ОСОБА_6 в такий же спосіб спостерігав за обстановкою, а ОСОБА_5 шляхом зривання скоби навісного замка вхідних дверей проник в приміщення літньої кухні, де після демонтажу викрав одну пічну плиту, пічну засувку, металевий колосник, пічні дверцята, три пічні конфорки.
Всього такими діями потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1 069,98 гривні.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнали повністю і показали, що дійсно домовились між собою і проникли в будинок та літню кухню ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_5 проживає по сусідству. При цьому в будинок проник ОСОБА_6 , а в літню кухню ОСОБА_5 . Там викрали металеві пічні плити із їх приналежностями, які збули в пункті прийому металолому сусіднього села.
Потерпілий ОСОБА_4 від надання показань відмовився, скориставшись своїми процесуальними правами, зазначивши, що шкода йому не відшкодована.

Обвинувачені в судовому засіданні заявили, що не оспорюють і визнають доведеними спосіб, час, місце, мотив вчинення ними злочину та фактичні обставини обвинувачення. Про таку ж позицію заявив потерпілий.
За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло, а ОСОБА_5 і повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченим, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, які посередньо характеризуються за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання.
До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачені активно сприяли розкриттю злочину. Вказану в обвинувальному акті пом`якшуючу обставину "щире каяття" суд вважає в судовому засіданні непідтвердженою, оскільки обвинувачені збитки потерпілому не відшкодували, вибачень не принесли і з приводу крадіжки навіть з ним не спілкувались.

Обтяжуючі покарання обставини обвинуваченим не інкримінувались і по справі вони не встановлені.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 уперше засуджується до позбавлення волі, а за обставинами справи суд вважає, що його виправлення й перевиховання дійсно можливе без ізоляції від суспільства. Тому для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням та покладенням встановлених обов`язків.

В той же час суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства неможливі з огляду на його судимості і поведінку в побуті, тому для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді реального позбавлення волі.
Оскільки призначене вироком Любомльського районного суду Волинської області від 07 березня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення було замінене на обмеження волі, а від такого покарання він був звільнений на підставі ст.61 КК України через неможливість відбуття за віком, підстав для застосування ст.ст.71, 72 КК України не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно із ст.100 КПК України.
На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз належить покласти на обвинувачених в рівних частках.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не застосовувався, клопотання про застосування такого заходу не заявлено і суд не вбачає підстав для його застосування з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази : металеву засувку до печі, металевий колосник, металеві двері до плитки, дві металеві робочі частини плити, три металеві конфорки до плити, які зберігаються в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 в повне розпорядження, знявши накладений 11 червня 2021 року слідчим суддею Любомльського районного суду Волинської області арешт.
Стягнути з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в користь держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі по 600 (шістсот) гривень 67 копійок з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1