Справа № 539/1028/22
Провадження № 1-кп/539/151/2022
ВИРОК
Іменем України
17 травня 2022 року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
31.01.2022, у вечірній час доби (точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , знаходився поруч із будинком, що по АДРЕСА_2 , де у останнього виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, 01.02.2022 о 00:47 годині, знаходячись поряд із багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 , по приїзду за викликом слідчо-оперативної групи Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_5 , завідомо неправдиво повідомив черговому слідчому слідчо-оперативної групи Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - слідчому слідчого відділення Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, а саме про те, що 31.01.2022 приблизно о 23 годин 20 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи на площі Ярмарковій у м. Лубни, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «IPhone SE» іmei: НОМЕР_1 в якому була сім-картка із номером « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 достовірно знав та усвідомлював, що вказаного кримінального правопорушення відносно нього вчинено не було та вказаний факт не відповідає дійсності.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, 01.02.2022 об 16:00 год., знаходячись у службовому кабінеті № 314 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, м. Лубни, Полтавської області, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, ОСОБА_5 , під час допиту потерпілого, надав старшому дізнавачу сектору дізнання Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 завідомо неправдиве показання, а саме про те, що 31.01.2022 приблизно о 23 годин 20 хвилин, невстановлені особи, за попередньою змовою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, перебуваючи на площі Ярмарковій у м. Лубни, відкрито викрали мобільний телефон «IPhone SE» іmei : НОМЕР_1 в якому була сім-картка із номером « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 надав завідомо неправдиве показання потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднане з обвинуваченням у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Однак, у подальшому ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту відмовився від наданих ним раніше показань, при цьому пояснив, що вище вказаний факт він вигадав задля швидкого відшукання втраченого мобільного телефону.
13 квітня 2022 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України у виді: за ч. 1 ст. 383 КК України - 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 384 КК України - 1 року 6 місяців обмеження волі. На підстав ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, а саме у виді : за ч. 1 ст. 383 КК України 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 384 КК України 1 року 6 місяців обмеження волі. На підстав ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1