Справа № 308/4759/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 20.04.2022 року у кримінальному провадженні, внесеного 31.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321, щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, студента III курсу Харківського технологічного університету «ШАГ», який знятий з реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, маючи умисел на виготовлення підроблених довідок про те, що він визнаний тимчасово непридатним до проходження військової служби, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, користуючись власним портативним персональним комп`ютером «AORUS 15 G KS», s/n НОМЕР_1 , за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop» та «Microsoft Word» підробив довідку військово-лікарської комісії №9/750 від 17.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність ОСОБА_3 до проходження військової служби та довідку про непридатність до військової служби №1070 від 17.03.2022, видану від імені начальника другого відділу РТЦ та СП соціальної підтримки на прізвище ОСОБА_3 , які в подальшому струменевим способом друку за допомогою знакодрукуючого пристрою з струменевим принципом формування зображень виготовив, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, чим вчинив підроблення вище вказаних документів.
Згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. №1627 від 18.04.2022, довідки громадянину ОСОБА_3 не видавались, даний громадянин не звертався для видачі документів для перетину Державного кордону.
Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою його використання підроблювачем.

Крім того, 30 березня 2022 року о 20 год. 35 хв. ОСОБА_3 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 224, усвідомлюючи значення та суспільно - небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблені документи, а саме: довідку військово - лікарської комісії №9/750 від 17.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_4 про непридатність ОСОБА_3 до проходження військової служби та довідку про непридатність до військової служби №1070 від 17.03.2022, видану від імені начальника другого відділу РТЦ та СП соціальної підтримки на прізвище ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів та, що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підроблених документів.
Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
20.04.2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що під час дізнання з`ясовано, що ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення підроблених довідок в тому, що він визнаний тимчасово не придатним до проходження військової служби, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, користуючись власним портативним персональним комп`ютером «AORUS 15 G KS», s/n НОМЕР_1 , за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop» та «Microsoft Word», підробив довідку військово-лікарської комісії №9/750 від 17.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність ОСОБА_3 до проходження військової служби, та довідку про непридатність до військової служби №1070 від 17.03.2022, видану від імені начальника другого відділу РТЦ та СП соціальної підтримки на прізвище ОСОБА_3 , які в подальшому струменевим способом друку, за допомогою знакодрукуючого пристрою з струменевим принципом формування зображень виготовив, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, чим вчинив підроблення вище вказаних документів.Згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. №1627 від 18.04.2022, довідки громадянину ОСОБА_3 не видавались, даний громадянин не звертався для видачі документів для перетину Державного кордону.
Крім того, 30 березня 2022 року о 20 год. 35 хв. ОСОБА_3 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 224, усвідомлюючи значення та суспільно - небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблені документи, а саме: довідку військово - лікарської комісії №9/750 від 17.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_4 про непридатність ОСОБА_3 до проходження військової служби, та довідку про непридатність до військової служби №1070 від 17.03.2022, видану від імені начальника другого відділу РТЦ та СП соціальної підтримки на прізвище ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів та, що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підроблених документів.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а отже підставою для врахування їх як обставини, що пом`якшують покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних проступків, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, двох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме: ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у виді штрафу. Визначаючи розмір штрафу, суд враховує майновий стан обвинуваченого, зокрема, останній являється студентом, відповідно постійного заробітку (доходу) не має, а тому ОСОБА_3 слід призначити за ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн., а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Оскільки ОСОБА_3 учинено два кримінальних правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- ч. 1 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі, а саме:
- завідомо підроблені документи, а саме: довідку військово-лікарської комісії №9/750 від 17.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність ОСОБА_3 до проходження військової служби, та довідку про непридатність до військової служби №1070 від 17.03.2022 видану від імені начальника другого відділу РТЦ та СП соціальної підтримки на прізвище ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах справи - залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження;
- портативний персональний комп`ютер марки «AORUS 15 G KS», s/n НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_3 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6