Провадження № 274/3321/20
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/249/22

31.03.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 (у обвинувальному акті зазначено - 53),

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :
15.05.20 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.20 за № 0000153.

Крім того, 21.07.20 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.20 за № 0000446.

Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді тримання під вартою.

Прокурор клопоче про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що на даний час вже зникли ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, в той же час на час обрання такого заходу обвинувачений мав міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, тому вважає, що обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_5 на даний час перебуває в ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№ 8)", співробітниками конвойної роти в судові засідання 30.03.22 та 31.03.22 не доставлений, так як останні задіяні у заходах правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Беручи до уваги час проведення судового засідання, необхідність врахування судом суспільного інтересів у виді обороноздатності Вітчизни, віддаленість місця знаходження обвинуваченого від Бердичівського міськрайонного суду, суд має єдину можливість проведення такого засідання за таких умов лише в режимі відеоконференції (відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження для участі обвинуваченого ОСОБА_5 могло здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення (установи виконання покарань). Статтею 42 КПК України передбачений обов`язок обвинуваченого прибувати за викликом до суду. Відповідно до ст. 135 КПК України особа, яка перебуває під вартою, у кримінальному провадженні викликається через адміністрацію місця ув`язнення. Як визначено у статі 323 КПК України суд відкладає судовий розгляд лише якщо не прибув в судове засідання обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою. Тобто неприбуття обвинуваченого у судове засідання є злісним невиконанням обов`язку, передбаченого ст. 42 КПК України, порушенням порядку судового засідання. Наслідки такої поведінки передбачені ч. 1 ст. 330 КПК України і головуючий попереджав обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання, що має своїм наслідком можливість вирішення питань, визначених законом. Однак обвинувачений при наявності можливості вирішив власні інтереси поставити понад життєво важливими інтересами держави, інших людей і все ж відмовився брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України в умовах воєнного стану у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Заслухавши думки прокурора, захисника, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 20 лютого 2020 року слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду. В подальшому дію запобіжного заходу обвинуваченому продовжено, востаннє 04.02.22. При обранні та продовженні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 176-179, 183 КПК України враховувалась особа, щодо якої вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики тощо. Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, зважаючи на особу підозрюваного, тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим, вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, негативної репутації підозрюваного, його майнового стану, наявності непогашених судимостей за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави для застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належної його процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Ухвали чинні.

На даний час ОСОБА_5 так і обвинувачується у вчиненні двох тяжких умисних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Його вік, стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині даних про особу обвинуваченого. Ризики ж, які слугували для обрання тримання під вартою залишились фактично незмінними, ОСОБА_5 так і є раніше неодноразово судимою особою за вчинення великої кількості аналогічних злочинів, вчинення злочинних дій йому інкримінується менше ніж через два роки після відбуття попереднього покарання у виді позбавлення волі за аналогічні злочини і у період встановленого щодо нього адміністративного нагляду, встановленого як особі, що навіть за великий проміжок часу відбування покарання так і не стала на шлях виправлення і залишається небезпечною для суспільства, що вказує на недієвість менш суворих запобіжних заходів, ніж утримання під вартою. Обґрунтованість обвинувачення дослідженими на даний час доказами не зменшилася, обидві потерпілі під час допиту в залі суду наполягли на вчиненні злочинних дій щодо них саме обвинуваченим, допитані свідки продовжують підтверджувати показання потерпілих. Беручи до уваги повторюваний характер інкримінованих суспільно небезпечних дій, що не може ігноруватися, судом оцінюється це як підстава для появи ризику продовження вчинення протиправних дій, для запобігання чому, в тому числі, застосовується запобіжний захід, а не лише з метою забезпечення явки в суд обвинуваченого або його впливу на докази обвинувачення. Обов`язок забезпечення явки свідків лежить на стороні, яка клопоче про допит цих свідків (не допитані свідки викликаються за клопотання сторони захисту, суд виконує свій обов`язок щодо сприяння виклику свідків). Крім того, на даний час з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а саме військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Висновки ж органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно з принципом безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує продовження розгляду провадження, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення по суті.

На підставі наведеного, враховуючи закінчення строку дії ухвали суду від 04.02.22 про тримання обвинуваченого під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку у зв`язку з відмовою обвинуваченого брати участь у судовому розгляді, керуючись статтями 331, 369, 372, 170-174, 176-199 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 (шістдесяти) днів з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".

На ухвалу протягом п`яти днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду (для особи, яка утримується під вартою, строк подачі обчислюється з дня вручення копії ухвали).

Головуючий