УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 Справа №607/15604/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Мельнік Д.С., прокурора Бак М.В. у м. Тернополі в залі суду під час розгляду кримінального провадження № 0001160, стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Бак М.В. про дозвіл на затримання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою їх приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Прокурор Бак М.В. подав клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Для забезпечення участі обвинувачених у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи неможливість забезпечення їх явки за викликом прокурор Бак М.В. звернувся із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора про дозвіл на затримання зазначено наступне: «На розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001160 від 18.08.2021, про обвинувачення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), та ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2021 року, в період часу з 09:20 год. по 12:00 год. у ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), спільно за попередньою змовою із ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу із 09 години 20 хвилин по 12 години 00 хвилини 18 серпня 2021 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), перебуваючи в приміщені будинку АДРЕСА_1 , звернули увагу на квартиру АДРЕСА_2 , замки вхідних дверей якої не мали конструктивної складності.

Пересвідчившись у відсутності мешканців зазначеної квартири, а також осіб, які проживають у сусідніх помешканнях, ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись заздалегідь заготовленими інструментами для відкриття замків, пошкодили замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , та проникли в дане житло, звідки таємно викрали майно яке належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 200 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 18 серпня 2021 року становить 1 375 гривень 96 копійок, золоті сережки 585 проби, вагою 3 грами, у формі подовжених підвісок прикрашені прозорим камінням, які відповідно до курсу НБУ станом на 18 серпня 2021 року становить 1506,90 грн. за 1 грам золота, загальною вартістю 4520 гривень 70 копійок, наручний жіночий годинник з написом на циферблаті «Р NY London Quartz» корпус та ремінець якого прикрашений камінням фіолетового кольору вартістю 165 гривень, а також наручний жіночий годинник сірого кольору у вигляді браслету з квадратним корпусом з написом на циферблаті «Solo» вартістю 304 гривні.

Після цього, ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) з місця вчинення злочину втекли, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6365,66 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2021 року, в період часу з 09:20 год. по 12:00 год. у ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), спільно за попередньою змовою із ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу із 09 години 20 хвилин по 12 години 00 хвилини 18 серпня 2021 року, ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), спільно за попередньою змовою із ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), перебуваючи в приміщені будинку АДРЕСА_1 , звернули увагу на квартиру АДРЕСА_2 , замки вхідних дверей якої не мали конструктивної складності.

Пересвідчившись у відсутності мешканців зазначеної квартири, а також осіб, які проживають у сусідніх помешканнях, ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) усвідомлюючи протиправність своїх дій переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись заздалегідь заготовленими інструментами для відкриття замків, пошкодили замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , та проникли в дане житло, звідки таємно викрали майно яке належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 200 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 18 серпня 2021 року становить 1 375 гривень 96 копійок, золоті сережки 585 проби, вагою 3 грами, у формі подовжених підвісок прикрашені прозорим камінням, які відповідно до курсу НБУ станом на 18 серпня 2021 року становить 1506,90 грн. за 1 грам золота, загальною вартістю 4520 гривень 70 копійок, наручний жіночий годинник з написом на циферблаті «Р NY London Quartz» корпус та ремінець якого прикрашений камінням фіолетового кольору вартістю 165 гривень, а також наручний жіночий годинник сірого кольору у вигляді браслету з квадратним корпусом з написом на циферблаті «Solo» вартістю 304 гривні.

Після цього, ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), з місця вчинення злочину втекли, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6365,66 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Статтею 183 КПК України встановлено обставини, при яких до особи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, статтею 177 КПК України, визначено перелік ризиків, при наявності яких, до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги обвинувальний акт, який скеровано до Тернопільського міськрайонного суду, за яким ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявністю ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, прокурором складено клопотання про застосування до обвинувачених ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, стаття 189 КПК України передбачає, що прокурор разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може подати клопотання про затримання з метою приводу обвинуваченого для участі у судовому розгляді.

В тому числі, вказана стаття КПК України зазначає, що у разі неприбуття обвинуваченого за судовим викликом, і у відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, суд має право постановити ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу.

Так, обвинувачені ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) на судове засідання не з`являються, про причини не явки суд не повідомляють, крім цього, як вбачається з витягу про перетин кордону ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) не виконали обов`язок покладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20.08.2021 року, не здали на зберігання в орган досудового розслідування свої паспорти та інші документи які надають право виїзду за межі території України та 23.09.2021 року перетнули державний кордон та покинули територію України, що свідчить про те, що обвинувачені ухиляються від суду з метою уникнення покарання, а тому з метою забезпечення участі обвинувачених у судовому засіданні, з метою розгляду клопотання про обрання до останніх запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке подане на розгляд Тернопільського міськрайонного суду виникає необхідність, у затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) з метою їх приводу.

Слід зазначити, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Крім цього, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вищезгадане, характеризує ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), як осіб, що безпричинно не виконують обов`язки обвинуваченого, та обов`язки покладені на них ухвалами слідчого судді при обранні запобіжного заходу, а саме з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, здати на зберігання в орган досудового розслідування свої паспорти та інші документи які надають право виїзду за межі території України.

Такі дії обвинувачених ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), перешкоджають здійсненню судового розгляду кримінального провадження у розумні строки, що передбачено ст.28 КПК України, а також розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, участь якого відповідно до ст. 193 КПК України .€ обов`язковою.

За таких обставин, беручи до уваги вищезгадане, в тому числі те, що на розгляд суду подано клопотання про застосування до ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а останні на судове засідання не з`являються, виникає необхідність у затриманні ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), з метою їх приводу для участі в розгляді вказаного клопотання.»

В судовому засіданні прокурор Бак М.В. пояснив, що існують підстави для обрання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинувачених запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування їх невідоме з метою забезпечення їх безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на їх затримання з метою приводу.

Суд ознайомившись зі змістом клопотань сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинувачуваних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час систематично не з`являлись до суду. Крім того, не повідомляли про причини неявки, у зв`язку з чим ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 року останніх оголошено у розшук. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умисно не прибувають до суду та заздалегідь не повідомляють про причини, тобто порушують свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, про поважні причини не повідомляють і в такий спосіб перешкоджають здійсненню правосуддя.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що узгоджується із вимогами п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.

Також прокурором доведено обставини котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України зокрема: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні, які обґрунтовано тим, що враховуючи відсутність соціальних зав`язків в Україні та усвідомлюючи міру покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення, вони можуть навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, що останні й робили не прибувши в судове засідання без поважної причини та не повідомивши суд про причини неявки, а також те, що обвинувачені переховуються від суду та з цією метою 23.09.2021 року покинули територію України. Ризиком того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), можуть незаконно впливати на свідка та потерпілу у кримінальному провадженні є те, що перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом обвинувачені знаючи адреси проживання останніх можуть застосовувати до них фізичне чи психологічне насильство з метою відмови від дачі показів або з метою зміни своїх показів.

Крім цього пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинувачених є саме забезпечення їх явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухилялись від явки до суду, тим самим перешкоджали здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що вони будуть і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, на вирішення справи в розумні строки, відтак наявні достатні підстави для винесення ухвали про дозвіл на їх затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою, тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовільнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 187, 189, 190, 318 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання задовільнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Поті (Poti), країна Грузія, громадянина Грузії, грузина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючого на території України без постійного місця проживання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мартвілі (Martvili), регіон Самегрело-Земо Скаветі, Грузія, громадянина Грузії, грузина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , перебуваючого на території України без постійного місця проживання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали закінчується 14 березня 2023 року в 23 год. 59 хв.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури Бак Микола Васильович, адреса: м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 7, номери телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури Бак Миколі Васильовичу для відому і контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій