Справа № 185/7783/22
Провадження № 1-кс/185/1638/22
27 вересня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, маючої не повну середню освіту, заміжньої, не працюючої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимої,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 27 вересня 2022 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваної в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 24 вересня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебувала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 , де в житловій кімнаті вказаного будинку разом розпивали алкогольні напої.
У подальшому, під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
У цей же день, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи на спальному ліжку, яке знаходилося у спальній кімнаті вищевказаного будинку, взяла до рук кухонний ніж, який перебував на столі поруч з ліжком та, скориставшись тим, що ОСОБА_8 розвернувся спиною до ОСОБА_6 та не міг бачити злочинних дій останньої, тримаючи вказаний кухонний ніж в правій руці, ОСОБА_6 нанесла силою один удар в область верхньої частини спини зліва, від чого ОСОБА_8 не втримався на ногах та впав на вказане ліжко.
Своїми злочинними, умисними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення задньої грудної клітини зліва, лівосторонній гемопневмоторакс, які за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечності для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
25 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваної ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні нею кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, перебуваючи під загрозою застосування до неї суворого покарання, у разі доведеності її вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також остання може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_6 підозру визнала, просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснила що немає наміру переховуватись або впливати на потерпілого, свідків.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що ризики вказані прокурором не доведені, просив застосувати цілодобовий домашній арешт.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 25 вересня 2022 року о 09:20 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 09:20 год. 25 вересня 2022 року.
25 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
26 вересня 2022 року підозрюваною було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , остання є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше в силу ст. 89 КК України не судима, не має постійного місця роботи, постійного джерела прибутку, не має реєстрації.
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що їй інкримінується.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваної ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, маючої не повну середню освіту, заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимої,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 09.20 год. 25 вересня 2022 року до 09 год. 20 хв. 24 листопада 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1