Справа №463/7291/22
Провадження №1-кс/463/5588/22
УХВАЛА

12 жовтня 2022 р. слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001582 від 05.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Мотиви та підстави клопотання викладені слідчим у письмовій формі. Крім того, слідчий просив зазначене клопотання розглянути без його участі.
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України вважаю можливим розглядати клопотання у відсутності представників осіб, у володінні яких знаходиться майно, арешт на яке просить накласти слідчий.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження № 0001582 від 05.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Постановою слідчого від 07.10.2022 перелічене у клопотання майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001582 від 05.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Разом із тим, всупереч вимогам ст. 173 КПК України слідчим не доведено наявність правової підстави для накладення арешту на майно та необхідність у його накладенні.
Так, із матеріалів клопотання вбачається, що предметом досудового розслідування є наявність в діях посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Однак ні саме клопотання, ні матеріали долучені до клопотання не містять жодних конкретних відомостей, у чому полягають зловживання з боку посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях. Зокрема, не зазначається про будь-які порушення останніми законів України та підзаконних нормативно-правових актів, та в чому такі порушення полягають.

Аналогічно відсутні відомості, в чому конкретно полягає істотна шкода та тяжкі наслідки, спричинені в результаті кримінального правопорушення, оскільки на момент звернення із відповідним клопотанням електронний аукціон з продажу пакету акцій ПрАТ «Проектно-конструкторський інститут конвеєробудування» ще не відбувся, та остаточна ціна відчуження об`єкта малої приватизації не відома. У зв`язку з цим доводи клопотання ґрунтуються лише на припущенні про можливість вчинення кримінального правопорушення у майбутньому, а не на реальній події злочину, що вже мав місце.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно є передчасним, необґрунтованим та недоведеним, а тому в задоволенні його відмовляє.
Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1