Справа № 161/8163/22
Провадження № 1-кс/161/3355/22
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 28 червня 2022 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000983 від 25.06.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В
27 червня 2022 року старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 24.06.2022, в ході проведення огляду місця події по вул.Задворецька-Клима Савури в м.Луцьк Волинської області, а саме - вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з причепом «TRAILOR SYY 3CE», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , велосипед червоного кольору з написом «UINORA».

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речових доказів, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, водночас, подали заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримали повністю.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду клопотання у його відсутності, при цьому не заперечував про задоволення клопотання лише в частині заборони відчуження транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000983, яке 25.06.2022 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією ч.1ст.286 КК України.

25.06.2022 в ході проведення огляду місця події, що проводився по вул.Задворецька-Клима Савури в м.Луцьк Волинської області, вилучено автомобіль з причепом та велосипед, які постановами слідчого від 25.06.2022 визнані речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що таке майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Слідчий суддя вважає, що передача речових доказів, а саме: транспортного засобу з причепом на відповідальне зберігання власнику не суперечить приписам ч.5 ст.100 КПК України, оскільки утримання вказаних речових доказів не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна необхідно задовольнити, однак частково, заборонивши розпоряджатися майном (автомобіль та причеп), на яке накладено арешт.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Слідчим суддею встановлено, що автомобіль з причепом належить ВКФ «ВОЛИНЬЛАЗАВТОСЕРВІС», остання використовує його в своїй господарській діяльності в тому числі і за кордоном, а тому, з метою забезпечення зростання ділової активності суб`єктів господарювання, розвиток підприємництва і на цій основі підвищення ефективності суспільного виробництва, а також забезпечення безперешкодного виїзду транспортного засобу за межі України, на думку слідчого судді, недоцільно забороняти розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, що проводився 25.06.2022 по вул.Задворецька-Клима Савури в м.Луцьк Волинської області, а саме - вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з причепом «TRAILOR SYY 3CE», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , велосипед червоного кольору з написом «UINORA».

Заборонити відчуження майна, а саме вантажного автомобіля «RENAULT PREMIUM», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з причепом «TRAILOR SYY 3CE», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на яке накладено арешт.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, а саме велосипедом червоного кольору з написом «UINORA», на який накладено арешт.

Передати вантажний автомобіль «RENAULT PREMIUM», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з причепом «TRAILOR SYY 3CE», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на відповідальне зберігання уповноваженому представнику ВКФ «ВОЛИНЬЛАЗАВТОСЕРВІС».

Попередити уповноваженого представника ВКФ «ВОЛИНЬЛАЗАВТОСЕРВІС» про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя