печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4129/22-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні № 0002405 прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 за погодженням з Прокурором у кримінальному провадженні № 0002405 прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить встановити строк до 08.02.2022 року, протягом якого підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники повинні ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2020 року за № 0002405 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002405 від 25.11.2020 року за підозрою голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тобто, будучи представником влади, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вчинив злочин за наступних обставин.

Будучи призначеним на посаду судді та у подальшому - голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон) склав присягу судді, згідно з якою урочисто присягнув Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, якої він зобов`язаний дотримуватися в силу ч. 6 ст. 56 указаного Закону.

11.04.2008 року ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_9 , відповідно до договору позики від 11.04.2008, позичила малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «Бедбойз» (далі МСОПП «Бедбойз»), , в особі директора ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 202 000 грн, що в еквіваленті на час укладення договору за офіційним курсом НБУ складало 40 000 доларів США.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2009 року, ухваленим за позовом ОСОБА_8 , постановлено стягнути з малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «Бедбойз» на користь ОСОБА_8 заборгованість у сумі 308 000 грн, пеню за прострочення у сумі 49 054 грн та 7 438 грн річних.

У січні 2010 року ОСОБА_8 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до МСОПП «Бедбойз» про притягнення до відповідальності за прострочення грошового зобов`язання за договором позики від 11.04.2008 року. За результатами розгляду справи 26.01.2010 року суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_7 винесено ухвалу щодо визнання мирової угоди між ОСОБА_8 та МСОПП «Бедбойз» та 03.02.2010 року цим же суддею винесено ухвалу про виправлення описки, за якою частину першу пункту першого резолютивної частини ухвали від 26.01.2010 року викладено в редакції, де МСОПП «Бедбойз» у зв`язку з неможливістю погасити існуючий борг перед ОСОБА_8 передає у власність останньої заставне майно.

Після набрання зазначеного рішення законної сили ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали оформлювати документи про власність на майно.

В процесі виготовлення документації про право власності та внесення змін до відповідних актів, коли ОСОБА_8 було зібрано майже всі необхідні документи, суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 на підставі заяви МСОПП «Бедбойз», скасовано винесену ухвалу від 26.01.2010 року про передачу в приватну власність заставного майна у зв`язку з невиконанням умов договору позики від 11.04.2008 року шляхом винесення ухвали від 19.05.2010 року у порядку розгляду справи за нововиявленими обставинами.

У подальшому, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011 року, ухваленим за позовом ОСОБА_8 постановлено стягнути з МСОПП «Бедбойз» на користь ОСОБА_8 заборгованість у сумі 308 000 грн, пеню за прострочення у сумі 49 054 грн. та 7 438 грн. річних за рішенням від 09.04.2009 та додатково суми інфляційних нарахувань у розмірі 62 542, 94 грн., пені у розмірі 203 280 грн., 28 184 грн. річних.

Після цього, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2013 року, ухваленим за заявою ОСОБА_8 , поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого за рішенням від 09.04.2009 року.

На цей час МСОПП «Бедбойз» заборгованість не погасило, рішення суду фактично не виконані, виконавче провадження за ними фактично не здійснюється.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_9 у кінці жовтня 2020 року, більш точний час органом досудового розслідування наразі не встановлено, з метою отримання поради щодо законного забезпечення виконання зобов`язань МСОПП «Бедбойз» перед ОСОБА_8 прибув до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27, де зустрівся з головою указаного суду ОСОБА_7 .

Під час зустрічі з ОСОБА_9 у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами у великому розмірі, а саме: за нібито забезпечення прийняття суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області рішення на користь ОСОБА_8 після подання нею нового позову до МСОПП «Бедбойз» про стягнення коштів за указаним договором позики.

11.11.2020 року більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 у приміщенні ресторану «АРГО», розташованому за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 33

У ході розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 самостійно прорахував суму предмету позову, яку він оголосив у близько 7 000 000 грн та, показавши ОСОБА_9 десять пальців рук, вказав останньому, що за такий відсоток від предмета позову, тобто 700 000 грн, він забезпечить ухвалення указаного судового рішення.

Після цього, 25.11.2020 ОСОБА_9 звернувся із заявою про вчинення злочину до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

01.03.2021 року близько 12:30 години у приміщенні ресторану «Трактир на Михайлівській», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи цивільно-правовий характер правовідносин між ОСОБА_8 та МСОПП «Бедбойз», знову вказали ОСОБА_9 на необхідності звернутися до територіального підрозділу поліції у м. Білгород-Дністровський Одеської області із заявою про вчинення ОСОБА_10 шахрайства при укладенні указаного вище договору позики.

Заяву про вчинення злочину згідно указаного ними плану мав подати ОСОБА_6 від імені ОСОБА_8 .

У подальшому, під час розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомив останньому, що для безперешкодної реєстрації кримінального провадження необхідно заплатити посадовим особам у поліції 5 000 грн та йому 3 000 грн за роботу.

Після цього, у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 8 000 грн.

У подальшому, 22.04.2021 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за допомогою мессенджера «WhatsApp» з номеру телефона НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що розмовляв з ОСОБА_7 , показав йому протокол допиту ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 сказав, що задоволення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у порядку ст. 433 ЦПК України коштуватиме «пятьорку», тобто, 5 000 доларів США, однак, у випадку оскарження іншою стороною такого судового рішення, є велика ймовірність його скасування судом апеляційної інстанції і що вирішення питання щодо не скасування такого рішення в Одеському апеляційному суді коштуватиме ОСОБА_9 ще «не менше пятьоркі», тобто 5 000 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не розглянуто, 08.07.2021 близько 8:10 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні за місцем здійснення адвокатської діяльності, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2500 доларів США за прийняття суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_11 рішення про задоволення указаної вище заяви.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майно шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

У зв`язку з наведеним, 08.07.2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Захист підозрюваного ОСОБА_6 здійснюється адвокатами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У подальшому, прокурор, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, 15.12.2021 року надав доручення слідчому на повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, яке надійшло у розпорядження органу досудового розслідування 16.12.2021 року, про що 17.12.2021 року повідомлено сторону захисту шляхом направлення відповідного повідомлення від 17.12.2021 року № 11-02-18987/21 на офіційні поштові та електронні адреси підозрюваного ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , вказані в Єдиному реєстрі адвокатів України та потерпілого.

Щодо адвоката ОСОБА_14 ОСОБА_6 у ході спілкування зі слідчим засобами телефонного зв`язку неодноразово висловлювалася позиція щодо того, що указаний адвокат не здійснює його захист.

Однак, станом на 10.01.2022 року документи, визначені ст. 54 КПК України у розпорядження органу досудового розслідування не надійшли, для їх складання підозрюваний та захисник ОСОБА_14 до органу досудового розслідування не прибули, у зв`язку з чим на офіційні електронні, поштові адреси адвоката ОСОБА_14 та засобами телефонного зв`язку, вказані в Єдиному реєстрі адвокатів України 10.01.2022 року було скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування № 11-02-215122, яке отримано та прочитано адвокатом у мессенджері WhatsApp.

З метою забезпечення швидкого виконання вимог ст. 290 КПК України та, як наслідок, завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України слідчим відскановано усі матеріали кримінального провадження в форматі .pdf, виготовлено копії усіх відеоматеріалів, включно з матеріалами НСРД.

Потерпілий у кримінальному провадженні виконав вимоги ст. 290 КПК України та повністю ознайомився з матеріалами досудового розслідування 24.12.2021 року.

Виконання вимог ст. 290 КПК України підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_15 перебуває на завершальному етапі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 у період з 17.12.2021 року по 10.01.2022 рік ознайомився з дев`ятьма з десяти томів матеріалів досудового розслідування, отримав копії матеріалів з усіх електронних носіїв, розміщених у них.

Однак, починаючи з 10.01.2022 року адвокат ОСОБА_12 до слідчого жодного разу не з`явився, свої дії у особистих та телефонних розмовах мотивує тим, що очікує результат розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 10.11.2021 року у справі № 757/51113/21-к, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про скасування повідомлення про підозру від 08.07.2021 року та на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 від 26.11.2021 року у справі № 757/62046/21-к, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави.

Однак, апеляційний розгляд скарг адвоката ОСОБА_12 не перебуває жодному процесуальному зв`язку із виконанням вимог ст. 290 КПК України та не перешкоджає йому.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався до слідчого для виконання вимог ст. 290 КПК України у порядку ст. 135 КПК України, про його виклик повідомлялися захисники, однак, ні він, ні його захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до слідчого жодного разу не прибули, про причини неявки підозрюваний ОСОБА_6 та указані захисники або не повідомляли взагалі, або посилалися на обставини, не передбачені ст. 138 КПК України.

Указані обставини свідчать про те, що сторона захисту у вказаному кримінальному провадженні в особі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників зволікають при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ з метою затягування досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду.

Крім того, до органу досудового розслідування указаного кримінального провадження 20.01.2022 надійшла заява потерпілого ОСОБА_9 , який вважає таку процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування скерування обвинувального акту до суду, такою, що грубо порушує його право як особи, потерпілої від злочину на ефективний засіб юридичного захисту та право на справедливий суд, визначені ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимагає від сторони обвинувачення вжити невідкладних дієвих заходів щодо завершення процедури ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року представляють невеликий обсяг інформації, розміщений у 10 томах, є простими у сприйнятті, та ознайомлення з якими не потребують багато часу.

Виходячи з наведеного, стороною обвинувачення у відповідності до вимог ст. 290 КПК України стороні захисту надано доступ до усіх матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року, виготовлено їх електронні копії, однак, сторона захисту в особі захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_6 зволікають з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, за переконанням слідчого це свідчить про свідоме та немотивоване зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами кримінальної справи та є підставою для визначення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчим суддею до 18 год. 00 хв. 08.02.2022 року.

28.01.2022 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 07 листопада 2016 року № 227, всі документи, які надсилаються до суду електронною поштою, мають бути скріплені електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Аналогічну позицію викладено у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 522/385/17.

Разом з тим, в порушення вищезазначених вимог, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не містить електронного цифрового підпису, відтак, слідчий суддя не приймає його до уваги.

В судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 , захисники та підозрюваний в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за даною явкою сторін.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002405 від 25.11.2020 року за підозрою голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08.07.2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Захист підозрюваного ОСОБА_6 здійснюється адвокатами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

17.12.2021 року шляхом направлення відповідного повідомлення від 17.12.2021 року № 11-02-18987/21 на офіційні поштові та електронні адреси підозрюваного ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , вказані в Єдиному реєстрі адвокатів України, сторону захисту та потерпілого повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття доступу до матеріалів досудового розслідування.

Щодо адвоката ОСОБА_14 ОСОБА_6 у ході спілкування зі слідчим засобами телефонного зв`язку неодноразово висловлювалася позиція щодо того, що указаний адвокат не здійснює його захист.

Однак, станом на 10.01.2022 року документи, визначені ст. 54 КПК України у розпорядження органу досудового розслідування не надійшли, для їх складання підозрюваний та захисник ОСОБА_14 до органу досудового розслідування не прибули, у зв`язку з чим на офіційні електронні, поштові адреси адвоката ОСОБА_14 та засобами телефонного зв`язку, вказані в Єдиному реєстрі адвокатів України 10.01.2022 року було скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування № 11-02-215122, яке отримано та прочитано адвокатом у мессенджері WhatsApp.

З метою забезпечення швидкого виконання вимог ст. 290 КПК України та, як наслідок, завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України слідчим відскановано усі матеріали кримінального провадження в форматі .pdf, виготовлено копії усіх відеоматеріалів, включно з матеріалами НСРД.

Потерпілий у кримінальному провадженні виконав вимоги ст. 290 КПК України та повністю ознайомився з матеріалами досудового розслідування 24.12.2021 року.

Виконання вимог ст. 290 КПК України підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_15 перебуває на завершальному етапі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 у період з 17.12.2021 року по 10.01.2022 рік ознайомився з дев`ятьма з десяти томів матеріалів досудового розслідування, отримав копії матеріалів з усіх електронних носіїв, розміщених у них.

Однак, починаючи з 10.01.2022 року адвокат ОСОБА_12 до слідчого жодного разу не з`явився, свої дії у особистих та телефонних розмовах мотивує тим, що очікує результат розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 10.11.2021 року у справі № 757/51113/21-к, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про скасування повідомлення про підозру від 08.07.2021 року та на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 від 26.11.2021 року у справі № 757/62046/21-к, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави.

Однак, апеляційний розгляд скарг адвоката ОСОБА_12 не перебуває жодному процесуальному зв`язку із виконанням вимог ст. 290 КПК України та не перешкоджає йому.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався до слідчого для виконання вимог ст. 290 КПК України у порядку ст. 135 КПК України, про його виклик повідомлялися захисники, однак, ні він, ні його захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до слідчого жодного разу не прибули, про причини неявки підозрюваний ОСОБА_6 та указані захисники або не повідомляли взагалі, або посилалися на обставини, не передбачені ст. 138 КПК України.

Як визначено у ч.ч. 2, 3, 4 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Відтак, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Отже, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно ч. 10 ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Конституційний Суд України у зазначеному рішенні вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „b пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25.09.2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). Так, у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гаважук проти України» Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b пункту 3 статті 6 Конвенції.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Матеріали досудового розслідування № 0001285 від 02.04.2018 року складаються з 6 томів в тому числі відеозаписів слідчих (розшукових) дій, а також речових доказів.

Так, підозрюваний ОСОБА_18 ознайомився з 1, 2, 3, 4, 5 та 6 томами повністю, а його захисник ОСОБА_19 ознайомився з 1, 2, 4, 5, 6 повністю та 106 сторінками третього тому. При цьому, підозрюваний ОСОБА_18 та його захисник ОСОБА_19 ознайомились з матеріалами досудового розслідування без ознайомлення з електронними носіями інформації та речовини доказами. Захисник підозрюваного ОСОБА_20 ОСОБА_21 ознайомився з 1, 2, 3, 4, 5 томами повністю без ознайомлення з електронними носіями інформації та речовини доказами. Підозрюваний ОСОБА_20 та захисники ОСОБА_22 , ОСОБА_23 не ознайомились із жодним томом вказаного кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 21 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Зважаючи на викладене, враховуючи дані про особу підозрюваних та захисників кожний з яких має вищу освіту, слідчий суддя вважає, що вони об`єктивно спроможні швидше знайомитися з матеріалами кримінального провадження, а, відтак, у справі наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість визначення строку, протягом якого підозрювані ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , їх захисники адвокати ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 мають ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зважає також на наявність у сторони захисту можливості виготовити копії матеріалів кримінального провадження та надання їй належних умов для ознайомлення органом досудового розслідування.

Враховуючи об`єм матеріалів досудового розслідування, вищезазначені дані про особу підозрюваного та захисників, наявність в них можливості скопіювати відкриті матеріали досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що строк до 18.02.2020 року включно буде достатнім для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, відтак, клопотання Старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні № 0002405 прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 290, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання Старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні № 0002405 прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року задовольнити частково.

Встановити стороні захисту підозрюваному ОСОБА_6 , захисникам адвокатам ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також іншим захисникам, у разі їх залучення підозрюваним для свого захисту, строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року до 18.02.2022 року включно.

Роз`яснити, що після спливу вказаного строку підозрюваний ОСОБА_6 , захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також інші захисники, у разі їх залучення підозрюваним для свого захисту, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження № 0002405 від 25.11.2020 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 13 год. 00 хв. 02.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 о