У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя, питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не відпали та продовжують існувати. Крім того, частину злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено ним у період перебування на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні аналогічних злочинів.

Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт. Зазначив, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього, та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, раніше не судимий, йому необхідно доглядати за хворими бабусею та дідусем.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи вказане питання, суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001681 від 16.12.2021, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2021 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 10.02.2022 у підготовчому судовому засіданні застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10.04.2022 включно. Також, вказаною ухвалою обвинуваченому встановлено заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 240 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2022 продовжено ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 02.06.2022 включно, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2022.

На даний час розпочато судовий розгляд кримінального провадження.

ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь та даних про особу обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Злочини за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001681 від 16.12.2021, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 16.12.2021, у той час коли на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з 08.10.2021 перебувало інше кримінальне провадження відносно нього, у якому він також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, судом враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Враховуючи особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, місця роботи, а також те, що частину злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено ним у період перебування на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні аналогічних злочинів, судом доходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, існують.

При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його поведінка, не дають суду підстав дійти висновку, що обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які встановлені судом.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Під час розгляду вказаного питання, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді домашнього арешту, про який зазначав сам обвинувачений, однак, на переконання суду, такий запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також може мати негативні наслідки для розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений зазначав, що він повинен доглядати за хворими бабусею та дідусем.

Разом з тим, стороною захисту суду не надано жодного документу, який би підтверджував факт перебування на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 його бабусі та дідуся, та, що окрім нього, немає інших членів сім`ї, які могли б здійснювати догляд за бабусею та дідусем.

За таких обставин, обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 та його особи не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 29 липня 2022 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31 травня 2022 року.

Повний текст ухвали складено 01 червня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1