Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1558/22
Провадження № 1-в/553/391/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Полтави звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням, в якому порушує питання про його умовно-дострокове звільнення.

Захисник засудженого клопотання ОСОБА_5 підтримав та прохав звільнити останнього від відбування покарання умовно-достроково. Зазначив, що засуджений має посередні характеристики, як стягнень так і заохочень не отримував, був залучений до праці, має родину, з якою підтримує міцні соціальні зв`язки та відбув практично увесь строк покарання, закінчення кого становить 22.10.2022.

Від засудженого на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій ОСОБА_5 своє клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив, посилаючись на те, що своєю поведінкою та ставлення до праці ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про розгляд справи.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 19.12.2018 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.1985 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

За ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 08.05.2019, звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_5 було скасовано з направленням його до місць позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, вказана ухвала Коропського районного суду Чернігівської області від 08.05.2019 набрала законної сили 17.07.2019.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.10.2019, кінець строку покарання становить 22.10.2022.

Під час перебування в ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)», ОСОБА_5 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 11.12.2019 ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та згідно з наданою характеристикою від 25.08.2022, засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не отримував, на виробництві установи не працевлаштований з власних міркувань, до праці ставиться неоднозначно, у відношенні до працівників адміністрації установи грубості не проявляє, потребує контролю за виконанням їх законних вимог, роботи з самообслуговування та благоустрою не виконує, перекладає їх на інших засуджених.

Під час етапування на лікування до ДУ «Херсонська СТЛ (№61) при СІЗО м.Херсона у період з 19.02.2020 по 07.10.2020 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Засуджений зарахований до реалізації програм диференційованого виховного впливу, відвідує лекції, участь у громадському житті колективу відділення приймає формально.

Рішенням комісії установи від 17.11.2020 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 частини строку покарання засудженому відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Рішеннями комісії установи від 23.06.2021 у поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Рішенням комісії установи від 03.02.2022 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення засудженому було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення.

Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення засудженому визначено низький рівень ймовірної небезпеки.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи, ОСОБА_5 за період відбування покарання заохочень та стягнень не отримував.

За змістом довідки про доходи ОСОБА_5 від 01.09.2022, останньому за період з 11.12.2019 по 31.08.2022 заробітна плата не нараховувалась.

Вирішуючи внесене засудженим клопотання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

З характеристик у матеріалах особової справи вбачається, що за весь час відбування покарання засуджений характеризувався посередньо, до праці не залучався з власних міркувань, роботи з самообслуговування та благоустрою не виконував, у поданні матеріалів на засудженого щодо застосування ст.82 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 було відмовлено у зв`язку із не досягненням виправлення.

Таким чином поведінка засудженого не була стабільно бездоганною, останній не був працевлаштований, негативно характеризувався, згідно з рішенням дисциплінарної комісії від 19.10.2020 засуджений відмовився виконувати обов`язки чергового, за що комісія дійшла висновку про можливість обмеження бесідою без накладення дисциплінарного стягнення.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_5 є невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, не досягнута.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, внесене засудженим клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих