Справа № 585/2615/19
Номер провадження 1-кс/585/260/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни, клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 погоджене прокурором у кримінальному провадженні Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в кримінальному провадженні №0000433 від 23.06.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
02 травня 2022 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синівка, Липоводолинського району Сумської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.

1.1 Доводи клопотання
Відповідно до матеріалів клопотання, Роменським РВП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування, а Роменською місцевою прокураторою - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000433 від 23.06.2019 рокуза ч. 3 ст. 190 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_4 21.06.2019 року близько 21.00 години перебував у м. Ромни, біля магазину АТБ-маркет, який розташований по вул. Соборній, 9. В цей час там він познайомився з ОСОБА_6 . Спільно з останнім ОСОБА_4 з метою відпочинку пішли до будинку, за місцем проживання ОСОБА_6 де в ході спілкування, ОСОБА_4 помітив у потерпілого банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , якою останній розраховувався за придбані продукти. Перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 22.06.2019 близько 12.00 години, користуючись тим, що потерпілий ліг спати, вирішив вчинити розбійний напад з метою заволодіння його банківською карткою та грошовими коштами з її рахунку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до дивану, де відпочивав ОСОБА_6 та з метою подолання опору зі сторони потерпілого, почав наносити йому удари в область голови будівельною драбиною, в наслідок яких у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 18.07.2019 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Від нанесених ударів, потерпілий втратив свідомість, та прийшов до тями від того, що ОСОБА_4 продовжив наносити йому удари драбиною в область ніг, в результаті яких у останнього виявлено забій правого гомілково-ступневого суглоба, синці та садна на нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 18.07.2019 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Захищаючись від ударів ОСОБА_6 закрив обличчя лівою рукою, по якій ОСОБА_4 наніс удар будівельною драбиною, внаслідок якого потерпілий отримав перелом ліктьової кістки зліва, який згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 18.07.2019 року, відноситься до пошкоджень середнього ступеня тяжкості. Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відкрито для потерпілого рукою дістав з кишені банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та тримаючи викрадену банківську картку в руках, взяв до рук кухонний ніж і тримаючи його в руках висловив погрозу вбивством в бік ОСОБА_6 з метою дізнатися пін-код від банківської картки останнього, для подальшого викрадення грошових коштів з її рахунку. Сприймаючи погрозу ОСОБА_4 , як загрозу власному життю ОСОБА_6 повідомив йому під код картки, після чого ОСОБА_4 вийшов з кімнати, де знаходився потерпілий, підійшов до столу, де лежав мобільний телефон потерпілого, марки «Самсунг», та непомітно для потерпілого і сторонніх осіб викрав його. Після цього з викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце проживання потерпілого. В подальшому ОСОБА_4 маючи у розпорядженні банківську картку потерпілого ОСОБА_6 , підійшов до банкомату АТ КБ «Приватбанк» розташованого за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 21, де шляхом введення пін-коду викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 12000 грн. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, який виразився в спричиненні тілесних ушкоджень.
Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

1.2 Доводи сторони обвинувачення
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснення надала аналогічні тексту клопотання та зазначила, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: розбій(напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
28.08.2019 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами на 60 арк.( а.с.1-32).

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановила, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч. 1 ст. 187 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_4 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження, дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження, оскільки підозрюваний тривалий час перебував у розшуку, не з`являвся на виклики до слідчого/прокурора.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для зміни ними показань. Вбачається те, що ОСОБА_4 вину свою не визнав, він може впливати на потерпілого ОСОБА_6 , місце проживання якого йому відоме та свідка ОСОБА_7 .

Ризик, зазначений в клопотанні слідчого, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтований тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. Після вчинення злочину ОСОБА_4 за місцем проживання та реєстрації не з`являвся, органом досудового розслдувіання оголошувався в розшук, що свідчить про те, що він переховувався від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання за вчинений ним тяжкий злочин. Вищезазначене дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що без обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлений тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій та дає слідству достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інші кримінальні правопорушення. Варто зазначити, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину середньої тяжкості проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, що характеризує його, як особу схильну до вчинення злочинів.
Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику встановленого у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочини у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та, беручи до уваги, що ОСОБА_4 своєю поведінкою довів, що він може змінити місце свого перебування, чим ухилятиметься від слідства та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопрушення. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.

Одночасно з цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню та ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

У клопотанні слідчий не просить застосувати до підозрюваного заставу, оскільки підозрюваний ніде не працює.

Слідчий суддя погоджується, що застава не здатна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде завідомо непомірною для нього.

З цих підстав слідчий суддя не визначає розмір застави для підозрюваного як альтернативний вид запобіжного заходу.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями: 107, 177, 178, 181, 194, 195,196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 погоджене прокурором у кримінальному провадженні Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в кримінальному провадженні №0000433 від 23.06.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,- задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Синівка, Липоводолинського району, Сумської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 год. 30 хв. 30 червня 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 03 травня 2022 року о 08 годині 00хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8