Справа № 450/1052/22 Провадження № 1-кп/450/325/22
УХВАЛА
судового засідання

09 червня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000016 від 16.01.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :
в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 16.02.2022 року.

09.06.2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн..

Клопотання мотивує тим, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 продовжує здійснюватися і на даний час, ризики на підставі яких обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано на даний час не відпали. Ухвалою Пустомитівського районного суду від 21.04.2022 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2022 року. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, однак зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 обґрунтованою. Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 спливає 19.06.2022 року, в сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні такого запобіжного заходу під час судового розгляду кримінального провадження.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, не працюючий, а тому може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані із збутом наркотичних засобів з метою отримання прибутку (коштів).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, схилення їх до зміни даних показань з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину; переховування ОСОБА_4 від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 6 до 10 років, яке згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до особи реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості, оскільки такий є вже неодноразово судимий; неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в тому числі пов`язані із збутом наркотичних засобів з метою отримання прибутку (коштів), оскільки ОСОБА_4 ніде не працював та не отримував доходів; неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, враховуючи тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 - до втечі, оскільки до вказаних обставин (ризиків) також безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх владних повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку у зв`язку із введеним військовим станом, (особливим правовим режимом), та початком війни Російської Федерації, відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.

Крім того, встановлені судом під час досудового розслідування та судового розгляду ризики при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли та навіть не зменшилися, а враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження продовжується, продовжується дослідженгня джоказів, тривають допити свідків, досі існують ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків та ризик ухилення його від явки до суду.

В судовому засіданні прокурор, клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому та просить таке задоволити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшити розмір застави, визначивши таку у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Проаналізувавши обвинувальний акт, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вивчивши особу обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників процесу, суд, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, терміном на 60 діб, до 19.06.2022 року.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на прокуророві.

Наведені прокурором у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому числі у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі терміном від 6 до 10 років, яке згідно вимог чинного кримінального законодавства зумовлює застосування до особи реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості, оскільки такий є вже неодноразово судимий; неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в тому числі пов`язані із збутом наркотичних засобів з метою отримання прибутку (коштів), оскільки ОСОБА_4 ніде не працював та не отримував доходів;

неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, враховуючи тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 - до втечі, оскільки до вказаних обставин (ризиків) також безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх владних повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку у зв`язку із введеним військовим станом, (особливим правовим режимом), та початком війни Російської Федерації, відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.

Крім того, встановлені судом під час підготовчого судового розслідування ризики при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли та навіть не зменшилися.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час не встановлено даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу. Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, враховуючи введений військовий стан в Україні, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, що останній, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та встановленню істини у справі; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому його обвинувачують, суд враховує, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, у яких він обвинувачується, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності, спосіб вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_4 , поведінку останнього, та інші обставини, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 184, 193, 194, 196, 197, 199, 315, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою - задоволити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Олександрія Кіровоградської області, громадянину України, неодруженому, який малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає: АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08.08.2022 року з визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн.
У разі внесення розміру застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених у ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків:
прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
не відлучатись за межі Львівського району без дозволу прокурора, суду;
повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та про зміну місця роботи;
утримуватись від спілкування з свідками, експертами в даному кримінальному провадженні, та іншими особами, визначеними прокурором чи судом.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08 серпня 2022 року включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.
Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1