Справа № 183/5689/22
№ 1-кс/183/1303/22

У Х В А Л А
21 вересня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болкарьова О.В., секретар судового засідання Тесленко А.М., за участю представника Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області Деріглазової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області на постанову слідчого СВ Сєвєродонецького РУП Головного управління Національної поліції в Луганській області про закриття кримінального провадження від 04.08.2021 року,
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - Управління) не погоджується з постановою про закриття кримінального провадження від 04.08.2021 року, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасування з огляду на наступне.
Оскаржувана постанова слідчого обґрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування проведено всі можливі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, однак встановити особу, яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення не надалось можливим та строк досудового розслідування закінчився.
На думку заявника, такі висновки слідчого СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції Сап`ян Д.І. є помилковими та передчасними з огляду на наступне.
Згідно вимог статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-X1V) Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності всіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів, Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки.
Згідно пункту 3.2.2. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України №11 від 19.07.2018 року (далі Порядок №ll) щомісячна страхова виплати виплачується щомісячно з наступного місяця після місяця, у якому вона призначена та нарахована (а також при призначенні щомісячної страхової виплати за рішенням суду, яке набрало законної сили), але не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття постанови управління (відділення) Фонду про призначення страхових виплат.
Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим та особам, які мають на це право, проводяться за рахунок Фонду. Ці суми перераховуються на їх особові рахунки в банку або поштовими переказами. (Пункт 1.7. Порядку №11).
Потерпілі, згідно переліку осіб, зазначеного у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2020 р. №253/10-1, копія якої надана додатком №4 до скарги, (далі - потерпілі) перебували на обліку у відділеннях Управління, як особи, що отримували страхові виплати.
За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Управління за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року, проведеної уповноваженими особами Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Луганській області, встановлено порушення законодавства
щодо здійснення нарахування та виплати страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), які померли, на загальну суму 1 538 658, 63 грн.
За результатами звернення відділень Управління до відділень АТ "Ощадбанк" Управлінню банківськими установами повернуто 951 257, 83 грн. в межах залишку на карткових рахунках потерпілих. У зв`язку з відсутністю залишків на рахунках потерпілих, кошти у сумі 587 400, 80 грн. залишились неповернутими Управлінню.
Таким чином, невідомі особи, після смерті потерпілих, незаконно заволоділи страховими коштами Фонду на суму 587 400, 80 грн., які були нараховані та виплачені потерпілим відділеннями Управління.
Так, слідчим при проведенні досудового розслідування не встановлено коло осіб, які проживали разом з потерпілими за адресою їх реєстрації і які у подальшому могли протиправно користуватися їх банківськими картками.
Також, не здійснено заходів, щодо тримання інформації щодо руху коштів по банківському рахунку померлих осіб. Не встановлено спосіб зняття готівкових коштів з рахунків померлих. Не отримано фотофіксації осіб, які безпосередньо по банківських картках померлих осіб одержували кошти з банкоматів, не встановлено цих осіб та не допитано їх.
В постанові слідчого СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області про закриття кримінального провадження від 04.08.2021 року не зазначається про подачу клопотання щодо продовження строку досудового розслідування та відмову у продовженні строку досудового розслідування у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.
Таким чином, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів та не проведено відповідних слідчих дій передбачених КПК, України для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а слідчим зроблено передчасний необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
В судовому засіданні представник заявника підтримала вказану скаргу та просила її задовольнити.
Слідчий, прокурор на розгляд скарги не з`явилися і відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду, внаслідок чого слідчий суддя розглянула скаргу у їх відсутність.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановила наступне.
Перевіряючи поважність пропуску заявником Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області строку звернення зі скаргою на постанову слідчого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.
Вирішуючи вимоги скарги по суті, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Насамперед, потрібно зазначити, що пункт 10 ч.1 ст.284 КПК України (абз. 14 ч.1 ст. 284 КПК України) застосовується до справ, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію відповідних змін, тобто після 16 березня 2018 року (Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 частину, п.4 § 2 Прикінцевих положень вищевказаного Закону №2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто, п.10 ч.1 ст.284 КПК України вступив в дію 16 березня 2018 року).
Натомість, зазначення слідчим в оскаржуваній постанові норми абз.14 ч.1 ст.284 КПК України за підставою закінчення строку досудового розслідування істотно не впливає на суть прийнятого рішення, оскільки такі мотиви викладені за її змістом та є очевидними. Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020, а тому положення КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII стосуються зазначеного кримінального провадження.
Відповідно до абз.2 ч.5 ст.294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає. З огляду на вимоги ст.219 КПК України, яка не передбачає можливості продовження строку досудового розслідування після його спливу у кримінальному провадженні, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, що, як наслідок, виключає можливість проведення подальшого досудового розслідування та виконання у кримінальному провадженні будь-яких слідчих та процесуальних дій.
Відповідно до вимог ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Абзацом 2 пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Слідчий суддя зауважує, що закріплена у п.10 ч.1 ст.284 КПК України норма, яку викладено в новій редакції (чинна з 16 березня 2018 року), з огляду на форму її викладення, є імперативною, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження.
Враховуючи наведе вище, й те, що термін для подання клопотання про продовження строку досудового розслідування, визначений ч.5 ст.294 КПК України, наразі є таким, що закінчився і він поновленню не підлягає, що унеможливлює розгляд слідчим суддею питання про продовження строку досудового розслідування, тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.
При цьому, закриття кримінального провадження на підставі абз.2 п.10 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, ґрунтується лише на процесуальних моментах закінчення вказаного строку та неповідомлення про підозру жодній особі, незалежно від об`єму проведеного досудового розслідування.
Тому посилання заявника на ті обставини, що розслідування було проведено неповно, упереджено та не об`єктивно не можуть бути взяті до уваги з огляду на підставу закриття кримінального провадження, а саме у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Слідчий суддя також наголошує, що незгода заявника з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, які прийнята на виконання вимог абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тобто фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом досудового розслідування, слідчим суддею.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу потрібно задовольнити частково, а саме: поновивши строк на оскарження відмовити в задоволенні скасування постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області на постанову слідчого СВ Сєвєродонецького РУП Головного управління Національної поліції в Луганській області про закриття кримінального провадження від 04.08.2021 року - задовольнити частково.
Ухвала оскарженню підлягає протягом п`яти днів з дня з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя О.В.Болкарьова