справа № 208/5995/18
№ провадження 1-кп/208/70/22
ВИРОК
Іменем України

30 травня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001808 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого: інструктор тренінгового центру ГУ НП в Дніпропетровській області, не одружений, місце мешкання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , на час вчинення злочину, наказом № 1 о/с від 07.11.2015 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (Далі - ГУНП) призначений на посаду поліцейського Дніпродзержинського відділу поліції та йому присвоєно спеціальне звання сержант поліції.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» її завданнями є:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності.

Згідно до п. п. 1-3 статті 7 зазначеного Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до п.1 статті 8 Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону, до основних обов`язків поліцейського, в числі іншого, входить неухильне дотримування положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; повага і непорушність прав і свобод людини.

Відповідно до статті 42 Закону, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

- фізичний вплив (сила);

- застосування спеціальних засобів.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: гумові та пластикові кийки; засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо);

Поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.

Відповідно до статті 43 Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Відповідно до зазначеного Закону, поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Згідно до ст. 45 Закону, поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Поліцейський уповноважений застосовувати спеціальні засоби тільки у разі, якщо він пройшов відповідну спеціальну підготовку.

Кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються:

- до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти;

- під час затримання особи;

- під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого;

- якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим.

Правила зберігання, носіння та застосування спеціальних засобів, що є на озброєнні поліції, визначаються нормативними актами Міністерства внутрішніх справ України.

29 червня 2016 року, о 18:00 годині, інспектор-черговий Заводського ВП Кам`янського ВП ОСОБА_10 , поліцейські Кам`янського ВП ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , заступили на службу з охорони публічного порядку у складі автомобільного патруля на автомобілі «УАЗ-Патріот», державний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) у форменому одязі встановленого зразка, озброєні табельною вогнепальною зброєю, а ОСОБА_7 також і автоматичною зброєю АКС-74-У (заводський номер НОМЕР_2 ) зі спеціальними засобами - наручниками.

Перебуваючи на маршруті патрулювання, о 23 годині 55 хвилин 29 червня 2016 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 отримали по радіостанції від чергового Дніпродзержинського ВП повідомлення про необхідність виїзду за адресою: АДРЕСА_2 , де відбувається бійка та жінка голосно просить про допомогу.

Прибувши приблизно о 23 годині 57 хвилин за вказаною адресою, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , знаходячись біля вхідних дверей до під`їзду, почули, що в районі третього поверху вказаного будинку лунає гучний жіночий крик.

Двері до під`їзду їм відчинила мешканка кв. 6 вищезазначеного будинку ОСОБА_13 , яка повідомила, що у кв.

АДРЕСА_3 , поліцейські ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 підійшли до вхідних дверей кв. АДРЕСА_4 , з якої лунав жіночий крик, та у зв`язку з тим, що двері були зачинені, постукали до квартири.

Вхідні двері квартири відчинив ОСОБА_14 , позаду якого перебувала громадянка ОСОБА_15 , яка, побачивши поліцейських, почала благати забрати ОСОБА_14 , оскільки, з її слів, він хоче її вбити. Крім цього, на підлозі у квартирі поліцейські ОСОБА_10 . ОСОБА_11 і ОСОБА_7 побачили плями червоного кольору, схожі на кров.

На запитання поліцейських, хто є власником квартири, ОСОБА_15 відповіла, що власницею квартири є вона, а ОСОБА_14 до квартири не має ніякого відношення.

У цей час ОСОБА_14 почав вести себе агресивно, на запитання працівників поліції про те, що відбувається, не відповідав та, схопившись обома руками за автомат, зафіксований спереду на грудях сержанта поліції ОСОБА_7 ременем, перекинутим через шию останнього, почав тягнути його до себе.

На неодноразові вимоги працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 припинити свої неправомірні дії та попередження щодо застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів - наручників ОСОБА_14 не реагував, продовжував чинити активний опір, який виражався у спробі заволодіння вогнепальною зброєю - автоматом АКС-74У, заводський номер НОМЕР_2 , що знаходився у працівника поліції ОСОБА_7 , а також у намаганні залишити місце події, чим створив реальну загрозу здоров`ю працівників поліції, а також інших осіб, які на той час знаходились на місці події у зв`язку з чим ОСОБА_7 , діючи з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів як особи, яка захищається, а також іншої особи від суспільного небезпечного посягання, застосував прийом рукопашного бою шляхом збиття ребром своєї долоні обох рук нападника - ОСОБА_14 з автомата, тобто виконав усі дії, передбачені необхідною обороною, яка була достатня в даній обстановці для негайного припинення посягання.

В цей момент, ОСОБА_7 явно виходячи за межі дозволених законом заходів, необхідних для припинення протиправних дій ОСОБА_14 та затримання останнього, невірно оцінюючи обстановку що склалась, з урахуванням знаходження разом із ним двох співробітників правоохоронного органу, при відсутності продовження небезпечного посягання з боку ОСОБА_14 , діючи умисно, розуміючи що нанесення удару в область грудної клітини, де знаходяться життєво важливі органи може спричинити останньому тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, відверто ігноруючи можливість настання тяжких наслідків для потерпілого, схопив ОСОБА_14 за руки із силою потягнув останнього на себе, одночасно виставив свою ліву ногу, зігнуту у колінному суглобі вперед та із значною силою наніс удар коліном ОСОБА_14 у передню частину грудної клітини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки, що спричинило розрив задньої стінки серця, що проникає в порожнину правого та лівого шлуночків серця з розривом міжшлуночкової перетинки, крововиливи в області розривів серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, які спричинили смерть ОСОБА_14 в період часу з 22.45 год. 29 червня 2016 року - 00.45 год. 30 червня 2016 року.

В судовому засіданні Оніка свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах не визнав та пояснив наступне.

В органах поліції він працює з 2013 року, на посаді поліцейського Кам`янського ВП проходив службу з 2015 року. 29.06.2016 року, він в складі наряду Кам`янського ВП по охороні публічного порядку, разом з поліцейськими ОСОБА_16 та Лісовець, перебував на автомобільному патрулюванні. Всі вони були одягнуті у формений одяг, екіпіровані. Окремо, в нього був автомат АКСУ. Разом з ними в наряді перебували двоє працівників воєнкомату. Приблизно о 23.00 годині, отримали по радіостанції виклик про порушення громадського порядку в квартирі одного з будинків по АДРЕСА_5 . Під`їхавши до будинку АДРЕСА_5 , біля одного з під`їздів побачили жінку, яка саме і викликала поліцію. Коли вони вийшли з автомобілю, почули з вікон будинку жіночі крики про допомогу. Піднялись до квартири з-за дверима якої були чутні крики. Постукали у двері, які відчинив не знайомий чоловік, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_14 . Останній, під час спілкування став проявляти до них агресію та висловлювався нецензурною лайкою в їх бік. Він стояв перший до ОСОБА_14 , трохи за ним стояли його колеги Лісовець та Нагас. Позаду ОСОБА_14 , в квартирі стояла молода жінка, яка була в сльозах, прикривалася рушником. Просила: «Заберіть його, він мене вб`є»

Автомат АКСУ висів у нього на ремні попереду. ОСОБА_14 схопив двома руками за короб автомату та став тягнути на себе, таким чином затягнувши його до приміщення квартири. Відповідно до законодавства, при намаганні заволодіти зброєю, для відбиття нападу та забезпечення безпеки, він мав право на її застосування. Прийняв рішення про застосування фізичної сили. Викинувши зігнути в коліні ногу вперед, він виставив її перед собою для рівноваги, далі однією рукою схопив ОСОБА_17 за шию, а ребром долоні іншої руки збив захват зі зброї. Далі, він витягнув ОСОБА_17 із приміщення квартири на сходовий майданчик, та зважаючи на продовження активного спротиву, разом з колегами схопили його, завернули руки та вдягнули кайданки. В цей час з квартири вибігла молода жінка та сказала що у чоловіка хворе серце.

Нагас зайшов до квартири та спитав у жінки, чи буде вона писати заяву, на що остання погодилася. Потім затриманому чоловікові стало зле. Останній закотив очі, губи посиніли і він втратив свідомість. Вони з колегами зняли кайданки та побігли за водою, викликали ШМД. Гарбуз втратив свідомість, і до приїзду лікарів він робив тому штучний масаж серця. Жінка тримала голову чоловіка.

Після хапання ОСОБА_17 за зброю, всі подальші дії відбувались дуже швидко. Гарбуз не стояв рівно, відбивався. Він не може сказати, що в цій обстановці могло трапитись, так як всі були поряд. Після одягнення на ОСОБА_17 кайданок, якому передувало загин рук останнього назад, фізичної сили до того ніхто не застосовував, його усадили на сходини. Одне кільце кайданок одягав він, інше кільце, продовжуючи утримання ОСОБА_17 , передав ОСОБА_18 . Ударів ОСОБА_17 , у тому числі коліном, він загиблому не наносив, не бачив нанесення таких ударів іншими.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що з обвинуваченим раніше він не знайомий. Загиблий є його сином, співмешкав з ОСОБА_15 в квартирі АДРЕСА_6 .

29.06.2016 року син приїздив до нього додому. Поспілкувавшись, син поїхав до себе на вулицю Ковалевича.

30.06.2016 року, приблизно о 04.00 годині до нього зателефонував старший син та повідомив, що ОСОБА_19 помер. В подальшому дізнався, що сина жорстоко побили працівники поліції і у нього не витримало та розірвалося серце.

Наступного дня поїхали до ОСОБА_20 . Ніяких тілесних ушкоджень на ній він не бачив. Обставини побиття сина дізнався від свідка ОСОБА_21 , яка казала, що того били працівники поліції коли ОСОБА_19 був в кайданках. Отримавши тіло ОСОБА_19 побачив, що тіло його все побито, під оком була гематома, губи розбиті. Все було заретушовано.

Проживав син з ОСОБА_21 нормально. Ніколи ніякої агресії зі сторони сина він не бачив. Таран ніколи не скаржилася на сина та сварок між ними не було. Останні хотіли подати заяву до ОСОБА_22 , щоб узаконити стосунки.

Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та вважає, що мало місце вбивство.

- потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що загиблий є її сином. Обвинуваченого раніше не знала.

30.06.2016 року, від старшого сина їй стало відомо що ОСОБА_19 вбили. Довгий час їм нічого не було відомо щодо загибелі сина. Після написання статті в газету в вересні 2016 року, почали проводити слідство, призначати експертизи. Прокурор повідомив їм, що серце у сина лопнуло після того як на нього вдягли кайданки. Слідчий по справі казав що її загиблий син впав на коліно. Вона надала документи про те що син був здоровий. За день до вказаних подій у сина тільки зняли гіпс з руки. Рука була слабка.

Син мешкав разом з ОСОБА_23 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . Стосунки у них були гарні. Восени вони збиралися одружитися. Ніяких конфліктів між ОСОБА_24 та ОСОБА_19 не було. В морзі бачила тіло сина. Обличчя останнього було побито.

Вина обвинуваченого ОСОБА_25 у скоєнні злочину при обставинах визначених в обвинувальному акті, знайшла своє повне підтвердження та доводиться наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:

- поясненнями свідка ОСОБА_15 яка пояснила суду, що з загиблим ОСОБА_26 проживали разом по АДРЕСА_2 . 29.06.2019 року приблизно о півночі вона знаходилася разом з останнім в приміщенні вказаної квартири. Напередодні вони в невеликій кількості вживали алкоголь. Під час спілкування, між нею та ОСОБА_19 виник словесний конфлікт. Бійки між ними не було, на допомогу вона не кликала. Особисто поліцію вона не викликала. Знаходячись у ванній кімнаті, вона зачинивши двері, внаслідок поломки замку, не могла відчинитись. Вибивала двері та поранила собі палець. ОСОБА_19 також допомагав вибити двері ванної. Вийшовши з ванної, знаходячись на кухні почула стук у двері квартири. ОСОБА_19 пішов відчиняти. Почула розмову ОСОБА_19 з кимось. Вийшовши з кухні, побачила, що ОСОБА_19 , разом з працівниками поліції, вже знаходиться на сходовому майданчику. Як саме він там опинився - чи його туди витягли, чи він вийшов сам, вона не бачила. На ОСОБА_19 , вивернувши назад руки вдягли кайданки. Хто саме одягав їх не бачила. ОСОБА_19 намагався вивернутись, і працівники поліції, яких було троє-четверо, стоячи навкруг ОСОБА_19 , почали з силою наносити йому множинні удари. Били руками і ногами по всьому тілу. ОСОБА_19 намагався встояти на ногах. Чи наносились удари в грудну клітину, не бачила. Всі події відбувались дуже швидко. Далі, вона побачила як ОСОБА_19 повернувшись до нею, став падати. В нього посиніли губи, закотилися очі. Працівники поліції викликали ШМД та робили штучне дихання з масажем серця. До приїзду лікарів, думали що ОСОБА_19 втратив свідомість.

Всі події відбувалися на сходовій клітці. В приміщення квартири робітники поліції не заходили. За ОСОБА_19 під час спілкування того з працівниками поліції, вона не стояла, з останніми не спілкувалась;

- поясненнями свідка ОСОБА_13 яка пояснила суду, що з обвинуваченим ОСОБА_7 раніше не знайома. Вона мешкає на 2-му поверсі по АДРЕСА_5 . З загиблим ОСОБА_14 не була знайома. Бачила його два рази. Над нею, на 3-му поверсі знаходиться квартира АДРЕСА_4 , де мешкає малознайома ОСОБА_27 , візуально маленька та худенька.

29.06.2016 року, вона знаходячись вдома, почула сильні жіночі крики. В неї прокинулась дитина, стала плакати. Піднявшись до квартири АДРЕСА_4 , постукала, попросила припинити конфлікт. Чоловік відкрив і одразу зачинив двері. Сварка, крики, скандал, нецензурна лайка в цій квартирі продовжувалась. ОСОБА_28 несамовиті жіночі крики, нібито її вбивали. Криків про допомогу не чула. Піднявшись другий раз до цієї квартири, попросила чоловіка «закрити жінці рота» У відповідь почула від нього грубу нецензурну лайку. Не витримав, викликала поліцію, відкрила вхідні двері під`їзду. Поліція приїхала хвилин через 10-ть. Більше нічого не знає.

- поясненнями свідками ОСОБА_29 який пояснив, що раніше з загиблим ОСОБА_14 та ОСОБА_7 не знайомий. Він мешкає по сусідству разом з ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 . В зазначений в обвинувачені час, знаходячись за місцем мешкання, почув гучну розмову в під`їзді. Вийшов на сходову клітку та побачив на підлозі знепритомнілого, раніше не знайомого чоловіка. Той в положенні полу лежачи - полу сидячи, знаходився на сходах які ведуть на 4-й поверх під`їзду. На цей час вже приїхала «швидка допомога» Працівники поліції які там знаходилися, вийти йому з приміщення квартири не дали.

- поясненнями свідка ОСОБА_30 яка пояснила суду, що вона в зазначений в обвинуваченні період працювала медсестрою на швидкої медичної допомоги. З обвинуваченим ОСОБА_7 та загиблим ОСОБА_14 раніше не знайома.

29.06.2016 року, приблизно о півночі, вони отримали виклик на АДРЕСА_5 . Лікар та вона прибувши на вказану адресу, побачили на сходовій клітці, що веде на 4-й поверх непритомного чоловіка. Зіниці очей чоловіка були розширені. Лікар констатував біологічну смерть останнього. Допомогу вони не оказували. Поряд бачила 2-3-х співробітників поліції. Потім дізналася що за вказаною адресою відбувся конфлікт та сусіди викликали поліцію. В приміщенні квартири, біля дивану, вона бачили сліди крові. Власниця квартири казала, що це її кров, від порізу пальця.

- поясненнями свідка ОСОБА_31 який пояснив суду, що влітку 2016 року, працюючи на автомобілі «швидкої допомоги», від диспетчера «103» отримали виклик на АДРЕСА_2 , де чоловік знепритомнів та не мав дихання. Прибувши на місце, піднялись на третій поверх де виявили чоловіка на підлозі. Він не пам`ятає, чи був той живий. Поряд на сходах були ще якісь люди. Більше нічого не пам`ятає.

- поясненнями свідка ОСОБА_11 який зазначив що з ОСОБА_7 знайомий по роботі. Разом працювали в поліції. З ОСОБА_14 раніше знайомий не був.

29.06.2016 року в нічний час доби, разом з ОСОБА_25 та ОСОБА_16 знаходився у автомобільному патрулі по охороні громадського порядку. Також, в наряді з ними знаходились два працівника воєнкомату. Отримали виклик від чергового Кам`янського ВП, про те що по АДРЕСА_2 , чутно гучні крики жінки, яка просить про допомогу. Перебували неподалік і одразу поїхали. По прибуттю за вказаною адресою, двері під`їзду відчинила сусідка яка здійснювала виклик та направила їх до квартири АДРЕСА_4 . Кричала йти скоріше, бо там відбувається щось страшне. З квартири третього поверху лунали крики.

Він постукав в двері квартири АДРЕСА_4 та відійшов. На стук їм відчинив чоловік, як з`ясувалось у подальшому ОСОБА_14 . Позаду останнього знаходилася жінка, яка в крик просила допомогу. В руках жінка тримала рушник. На руках жінки та на підлозі були сліди крові. Оніка стояв перший до входу в квартиру, він стояв позаду та ліворуч, а Нагас позаду праворуч. У Оніка на шиї, на ремені висів автомат. Гарбуз перебував у стані алкогольного сп`яніння, був дуже агресивним. Вони стали питати, що трапилось. В цю мить ОСОБА_14 схопив Оніку за службову зброю та потягнув. Побачив, що Оніка витяг ОСОБА_14 на сходовий майданчик. Разом з ОСОБА_25 вони закрутили руки ОСОБА_14 , наділи кайданки та посадили на сходини. Повернувшись до жінки, він став питати, хто є власником квартири. Жінка була збуджена, знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, нічого не могла відповісти. Казала, що батьки їй не пробачать. В цей час ОСОБА_14 почав синіти та втрачати свідомість. З останнього зняли кайданки та попросили у жінки стакан води. Викликали «швидку допомогу», до приїзду якої ОСОБА_25 робив ОСОБА_17 масаж серця. Працівник воєнкомату весь час перебував на віддалині. Де поділась сусідка не бачив. Причини смерті ОСОБА_14 йому невідомі.

Він ударів затриманому не наносив. Не бачив, щоб хтось інший наносив ОСОБА_14 удари. Вони діяли мінімізовано, чітко у відповідності до чинного законодавства. Були одягнуті в бронежилети, зброю не застосовували. Мали на меті припинити правопорушення, допомогти жінці.

- поясненнями свідка ОСОБА_10 який зазначив, що раніше працював патрульним в Кам`янському ВП. Знайомий з Оніка по службі. Загиблого ОСОБА_14 раніше не знав.

29.06.2016 року, знаходився у складі автомобільного патруля по підтриманню громадського порядку. В наряді також біли працівники поліції Оніка, Лісовець. Разом з ними також перебували працівники воєнкомату. Вночі, від чергового отримали повідомлення, що по АДРЕСА_5 відбувається конфлікт, бійка. По прибуттю у двір будинку, двері під`їзду відчинила сусідка, яка їх викликала. З 2-3 поверху під`їзду було чутно крики. Працівник військомату, який був з ними, залишився в автомобілі. Жінка просила їх скоріше піднятися до вказаної вище квартири, бо там відбувається бійка. Піднявшись на 3-й поверх, постукали у двері квартири АДРЕСА_4 . Їм відчинив роздягнутий по пояс чоловік, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_14 , з ознаками сп`яніння. За чоловіком в квартирі стояла жінка, у якої були сліди крові на руках. Кров була і на підлозі. Першим до ОСОБА_14 стояв ОСОБА_7 . ОСОБА_14 агресивно поводився, кричав, висловлювався нецензурною лайкою. Спитали у жінки хто власник квартири. На що остання відповіла, що вона є власником та попросила ОСОБА_14 забрати, бо він їй ніхто.

В цю мить ОСОБА_14 схопив Оніку за автомат, який на ремені висів у того на шиї. Чув, як ОСОБА_25 неодноразово казав не хапати та відпустити зброю, і далі витяг ОСОБА_14 з приміщення квартири на сходовий майданчик. Останній став на них кидатись, і ОСОБА_25 та Лісовець закрутили ОСОБА_14 руки та надягнувши кайданки посадили на сходини. З сусідньої квартири відчинились двері та чоловік спитав, що тут відбувається. Вони відповіли, що тут «дебошир», і чоловік закрив двері. Все відбувалось стоячи закрутили руки, вдягли кайданки. Працівника військомату він поряд не бачив. У жінки спитали, чи буде вона писати заяву, на що вона погодилася. Він зайшов в приміщення квартири, дістав папір, сів на стілець та в цей момент почув, що потрібна «швидка допомога» Разом з жінкою вийшов з приміщення квартири та побачив, що ОСОБА_14 посинів та мабуть не дихав. Він викликав «швидку» Спочатку жінка не казала про проблеми зі здоров`ям у чоловіка. Потім, коли останньому робили масаж серця, жінка сказала що чоловік має проблеми з легенями.

Він не бачив, щоб хтось наносив ОСОБА_14 удари. Особисто він його не бив.

- поясненнями свідка ОСОБА_32 який пояснив суду, що з обвинуваченим та загиблим раніше не знайомий. В зазначений в обвинуваченні період працював у воєнкомату та патрулював вулиці разом з поліцією. В їх завдання входило виявлення осіб які ухиляються від військової служби.

29.06.2016 року, в нічний час, поліцейські отримали виклик на АДРЕСА_5 з приводу домашнього насильства. Він був з трьома працівниками поліції та ще одним працівником воєнкомату.

Прибули у двір будинку, та зайшли до під`їзду, двері якого відчинила сусідка. Поліцейські піднялися на 3-й поверх, підійшли до дверей квартири та постукали в них. Він стояв на сходах. З квартири були чутні жіночі крики. На майданчику біля квартири перебувало три поліцейських. Їх прізвищ та інших прикмет, як вони розташувались, не пам`ятає. У одного з поліцейських, на ремені перекинутому через шию, висів автомат. Як саме відчинилися двері квартири він не бачив. Бачив як чоловік з цієї квартири затягує працівника поліції за автоматичну зброю до приміщення квартири, а інші поліцейські не давали цього робити. Чоловік з квартири, якого він не бачив, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно. Він бачив тільки його руки які тягнули за автомат в квартиру. Жінка з квартири, яку він теж не бачив, благала та «молила» відпустити зброю. Поліцейський з автоматом різко влетів в квартиру. Він не бачив, чи чинив ще якийсь опір чоловік з квартири. Як вдягали кайданки на чоловіка, він не бачив. Заходів фізичного впливу, ударів він не бачив. Все сталося дуже швидко. Потім чоловіку стало зле, але від чого не знає. В подальшому, сусідка яка відчинила їм двері, розповіла, що чоловік з 9-ї квартири порізав жінку.

- поясненнями свідка ОСОБА_33 який пояснив суду, що з обвинуваченим та загиблим він раніше не знайомий. Події свідком яких він був, відбувались влітку 2016 року. На той час він разом з поліцейськими займався виявленням осіб які ухиляються від військової служби, розвозив повістки. Пам`ятає про виклик наряду поліції з повідомленням, що жінку б`є чоловік. Коли приїхали у двір, наряд поліції пішов на перевірки, а він залишився в патрульному автомобілі. Через деякий час працівники поліції прибігли до автомобіля та по рації викликали «швидку допомогу»;

- витягом з ЄРДР від 30.06.2016 року, як підстави початку досудового слідства, згідно якого 29.06.2016 року приблизно о 00.30 годині в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_5 , виявлено труп ОСОБА_14 , 1986 року народження (т.2 а.с.1);

- протоколом огляду трупу від 30.06.2016 року, яким зафіксовано зовнішній вигляд, видимі тілесні ушкодження та положення трупу ОСОБА_14 , виявленого на сходовій площадці третього поверху будинку АДРЕСА_5 , фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с.13-17);

- протоколом огляду місця події від 30.06.2016 року, згідно якого зафіксована обстановка в приміщення квартири розташованої по АДРЕСА_5 . Виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору з дзеркала в коридорі, змив речовини бурого кольору з підлоги на вході до кухні, змив речовини бурого кольору з холодильника, змив речовини бурого кольору з кімнати, змив речовини бурого кольору з правої долоні трупу, розташованого зовні квартири, біля дверей, нігтеві зрізи з правої руки трупу, нігтьові зрізи з лівої руки трупу, та фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с.18-25);

- книгою нарядів, згідно якої працівник поліції ОСОБА_7 з 29.06.2016 по 30.06.2016 року знаходився на службі, АП-38 позивний « ОСОБА_34 » (т.2 а.с. 76-80);

- книгою видачі озброєння, згідно якої працівник поліції ОСОБА_7 29.06.2016 року отримав зброю АКС-74-У, здав її 30.06.2016 року (т.2 а.с. 81-83);

- протоколом огляду предмету автомату «АКС 74-У» з заводським номером НОМЕР_2 , яким зафіксовано його індивідуальні ознаки (т.2 а.с. 96-98);

- журналом реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю, яким підтверджується його проходження працівником поліції ОСОБА_7 за 29.06.2016 року (т.2 а.с. 70-72);

- робочим зошитом оператора «102», яким підтверджується виклик наряду поліції на адресу: АДРЕСА_7 , з коротким змістом «жінка просить допомоги» (т.2 а.с. 73-75);

- протоколом огляду оптичного диску аудиозапису подій 29.06.2016 30.06.2016 року, згідно якого мається запис виклику поліції жіночим голосом на адресу: ОСОБА_35 2 з наступним змістом:

«Ну у нас тут, я не знаю, чи ее убивают, она кричит, там ребята какие-то в квартире, ну в общем, у нас ребенок маленький в квартире… Квартира АДРЕСА_4 , ой это ж кошмар, осе я не знаю, ой, там такое происходит, я не знаю что там и страшно постучаться, честно»

Жінка повідомляє, що відкриє двері під`їзду по приїзду поліції.

«Мастак подьедьте пожалуйста Ковалевича 2, избивают женщину, вызывают соседи. Она кричит просит допомоги. Масон принял Вас, направляемся.

Масон на связи. Я Мастак. Слыш, нам пожалуйста скорую на Ковалевича 2/9. Мужчине плохо стало…жена говорит, что у него сердце слабенькое, пожалуйста поторопитесь…» (т.2 а.с. 235-238);

- висновком судово-медичної експертизи № 859-Е від 30.07.2016 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_14 є: тупа травма грудної клітки (садно на передній поверхні грудної клітки, садно на лівій поверхні грудної клітки у вигляді смуги, синець на спині зліва по лопатковій лінії, обширні крововиливи в області діафрагми, коренів легень, під плеврою легень, в області середостіння, в області аорти, порожнистої вени, розрив задньої стінки серця, що проникає в порожнину правого та лівого шлуночків серця з розривом шлуночкової перетинки, крововиливи в області розривів серця), яка призвела до утворення згортку крові в порожнині серцевої сорочки та тампонади серця, про що свідчить наявність вищезазначених пошкоджень та згортки крові в порожнині серцевої сорочки.

При дослідженні трупу знайдено: тупа травма грудної клітки (садно на передній поверхні грудної клітки в місці проекції мечоподібного відростку грудини - не вірно округлої форми, діаметром до 6,0см; садно на лівій поверхні грудної клітки на рівні 8-го міжребер`я у вигляді широкої уривчастої, косо-горизонтальної смуги, яка дугоподібна випукла до низу, зі зміщенням епідермісу до заду; синець в області краю лівої реберної дуги по лопатковій лінії у вигляді зливаючихся між собою крапок, на ділянці не визначної форми; обширні крововиливи в області діафрагми, коренів легень, під плеврою легень, в області середостіння, в області аорти, порожнистої вени; розрив задньої стінки серця, що проникає в порожнину правого та лівого шлуночків серця з розривом міжшлуночкової перетинки, крововиливи в області розривів серця) - відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавша смерть - (п. п. 2.1.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року);

Вищезазначена тупа травма грудної клітки виникла внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, яка не відбилася на шкіряних покровах, що не дає змоги більш конкретно встановити їх характер.

Садно на нижній повіці лівого ока; садно лівого крила носу; садно на шиї зліва у вигляді „ланцюжка; садни на внутрішній поверхні лівого плеча 4- ри уривчасті, паралельні, косо-горизонтальні; садно у вигляді вертикальної смуги на передній поверхні лівого плеча в нижній треті; ділянка осадження на передній поверхні правого передпліччя у вигляді уривчастого кільця з чотирьох сегментів, що розташовані на однаковій відстані з синцем навколо; синці в області нижній третині обох передпліч у вигляді горизонтальних смуг; синець в області гребня лівої клубової кістки - відносяться до легких тілесних пошкоджень - які мають незначні скороминущі наслідки (п. п. 2.3.5. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Виникли внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею. Для більш конкретного встановлення механізму утворення пошкоджень необхідні матеріали справи.

Характер пошкоджень та ступінь враженості прижиттєвої реакції свідчить про те, що пошкодження утворилися незадовго (за декілька хвилин, можливо десятків хвилин) до настання смерті.

Враховуючи стан трупних явищ під час огляду трупа на місці події «Шкіряні покрови бліді, холодні на дотик на відкритих теплі під одягом. Трупне заклякання відсутнє, в усіх, звичайно досліджуваних м`язів трупні плями багрово-фіолетового кольору, розташовані по задній поверхні тіла. При трикратному натисканні на них динамометром з зусиллям 2кг/см2 зникають та відновлють свій первинний колір через 20 секунд. (01:45 годин 30.06.2016 року.)» та під час дослідження трупа в морзі «Трупні плями ... блідніють та відновлюють свій колір плин (11:55 годин 30.06.16 року)» - експерт вважає, що смерть його настала близько 1-3 годин до огляду трупа на місці події, що відповідає 22:45 годин 29.06.2016 року - 00:45 30.06.2016 року.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові виявлений етиловий алкоголь ті 2,46 проміллі; у сечі - 3,07 проміллі, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння, відносно до живої особи (т.2 а.с.85-93);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_32 від 02.09.2016 року, який на місці скоєння кримінального правопорушення, а саме під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 , пояснив обставини події, які відбулися у ніч на 30.06.2016 року у зазначеному місці.

Пояснив, що 29.06.2016 року, перебуваючи на маршруті патрулювання по проспекту Леніна із працівниками поліції, прізвищ яких не знає, приблизно о 12 год. ночі, по радіостанції від чергового Дніпродзержинського ВП, екіпаж отримав повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_2 відбувається бійка та жінка голосно прохає допомоги, в зв`язку з чим необхідно терміново вирушити за вказаною адресою.

Прибувши за вказаною адресою та вийшовши зі службового автомобілю, двері під`їзду були відчинені, стояла чекала жінка, на вулиці було чутно гучний жіночий крик з проханням допомоги.

Вказана жінка пояснила їм, що вона мешкає у вказаному будинку у в квартирі АДРЕСА_8 та те, що саме вона викликала поліцію, тому що у квартирі АДРЕСА_4 відбувається бійка та жінка голосно прохає допомоги, після чого вони всі зайшли до під`їзду, а саме троє працівників поліції пішли першими, за ними пішла жінка яка відчинила двері, а він пішов за жінкою.

Піднявшись на 3-й поверх свідок ОСОБА_32 розповів, що на 2-му поверсі жінка, що відчиняла двері під`їзду, зайшла до себе в квартиру, двері якої розташовані на право. Далі, піднявшись свідок показав за допомогою статистів, як стояли працівники поліції біля вхідних дверей та з кимось розмовляли, при цьому розмови були на підвищених тонах, а молодий чоловік розмовляв гучно, навіть кричав, висловлювався нецензурною лайкою.

Далі, показав, що сам підійшов до працівників поліції та став позаду з метою побачити з ким вони розмовляють, та побачити якого віку може бути молодий чоловік. Побачивши переконався, що молодий чоловік на вигляд не призивного віку. Цей чоловік грубо спілкувався з працівниками поліції, жінка просила про допомогу, просила забрати цього чоловіка, бо він її вб`є.

Чоловік не реагував ні на жінку ні на працівників поліції, кричав та виражався нецензурною лайкою.

Далі свідок ОСОБА_32 , показав де саме стояв працівник поліції у якого був автомат, а саме з лівої сторони перед квартирою АДРЕСА_4 , та за допомогою макету автомату показав на статисті як висів автомат, а саме повісив автомат дулом вниз, за допомогою ременя на шиї.

В цей час вказаний невідомий громадянин розмовляв із працівником поліції, в ході чого взявся за автомат та почав різко тягнути його на себе. Свідок ОСОБА_32 показав як саме молодий чоловік взявся за автомат, та не реагуючи на зауваження почав затягувати працівника поліції в квартиру.

Коли поліцейський був уже в квартирі, двоє інших стояли на площадці та почали витягувати поліцейського, при цьому молодий чоловік не реагував на слова поліцейського відпустити автомат, та сильно його тримав. Таким чином витягли автоматично і разом молодого чоловіка на площадку.

Молодий чоловік продовжував триматись за автомат, коли всі разом були на площадці. Працівник, що стояв направо від квартири почав заламувати руку молодого чоловіка, а саме з початку завів праву руку за спину, розвернув його. Працівники не могли спочатку заламати іншу руку, при цьому молодий чоловік продовжував триматись за автомат, потім інший працівник поліції, що був з автоматом, також заламав руку та подав її іншому із кайданками на лівій руці.

Між собою поліцейські з молодим чоловіком були близько, проте він не бачив чи міг останній отримати тілесні пошкодження від автомату.

Після того як вже вдягли наручники, працівники поліції посадили молодого чоловіка на перші сходи, що йшли на поверх вище.

Коли сидів вказаний громадянин на сходах, його жінка казала щоб він заспокоївся, а він бився головою, намагався вдарити працівника поліції в область ніг, та показав це за допомогою статиста.

Далі, він обійшов працівників поліції та спустився по сходах. Коли спускався по сходах, двері квартири напроти квартири АДРЕСА_4 , відчинились, вийшов чоловік та запитав, що тут відбувається, на що працівники поліції відповіли, що молодий чоловік веде себе неадекватно, а вони його заспокоювали. Більше із сусідів ніхто не виходив.

В ході всієї бесіди та під час врегулювання конфлікту, співмешканка молодого чоловіка, говорила постійно останньому заспокоїтися та не чинити опір працівникам поліції, а сама вона знаходилась біля дверей квартири зі сторони приміщення квартири. У жінки були руки в крові, казала що її мешканець порізав.

Коли він перебував на вулиці, побачив, що з під`їзду вибіг працівник поліції, який швидко взяв у службовому автомобілі медичну аптечку та побіг назад у під`їзд, крикнувши зустрічати карету швидкої медичної допомоги.

Приблизно через 10 хвилин працівник поліції знов вибіг з під`їзду та за допомогою радіостанції попрохав чергового Дніпродзержинського ВП, щоб він прискорив прибуття карети швидкої медичної допомоги та побіг знов у під`їзд.

Через деякий час працівник поліції знов вибіг на вулицю та за допомогою мобільного телефону прохав прискорити карету швидкої медичної допомоги.

Приблизно через 20 хвилин після першого виклику, за вказаною адресою, на кареті швидкої допомоги прибули медичні працівники та пішли до під`їзду. Що відбувалось в подальшому у під`їзді не бачив. Через деякий час він почув від працівників поліції, що вказаний громадянин помер.

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 02.09.2016 року, згідно якого останній на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме під`їзді №1 будинку АДРЕСА_5 , пояснив обставини події які мали місце 29.06.2016 о 23 годині 57 хвилин. На цьому місці він почув гучний жіночий крик в районі 3 поверху з проханням допомоги. При цьому ОСОБА_10 пояснив що двері у під`їзд їм відкрила невідома жінка, яка заявила, що бійка відбувається у квартирі АДРЕСА_4 .

Потім ОСОБА_10 разом з учасниками піднявся на 3 поверх, де вказав на кв. АДРЕСА_4 , пояснивши, що саме до цієї квартири він прибув за викликом на сімейну сварку у складі автомобільного патруля, разом з працівниками поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . При цьому наголосив, що за дверима лунав жіночий крик.

Далі показав, як поліцейський ОСОБА_7 , озброєний «автоматом АКСУ-74, стояв напроти вхідних дверей, коли на його стук вхідні двері відкрив ОСОБА_14 .

При цьому ОСОБА_10 за допомогою статиста, макета АКСУ-74, розмістив автомат на грудях таким чином, щоб ремінь автомату проходив через о поверхню шиї статиста. ОСОБА_10 своїми руками схопив макет автомату, який був на грудях статиста та став тягнути за автомат до себе, пояснивши, що саме так поводився ОСОБА_14 , коли відкрив вхідні двері до своєї квартири.

Помінявшись місцем зі статистом, Нагас повісивши на свої груди макет автомату, а статист схопився за автомат та став тягнути на себе. ОСОБА_10 зімітував удар ребром своєї правої руки по руках статиста, схопив статиста за руки та штовхнув статиста і пояснив, що саме так зреагував ОСОБА_7 на дії ОСОБА_14 , виштовхавши останнього з квартири на площадку під`їзду.

Далі, свідок ОСОБА_10 попросив другого статиста підійти та стати з боку статиста, а сам став з іншого боку, узяв статиста за руку та завів його руку за спину, узяв руку на залом, попросивши те саме зробити статиста з іншою рукою, пояснивши, що саме так він разом з ОСОБА_11 утримували ОСОБА_17 та ОСОБА_7 надів на руки Гарбуза кайданки, коли той пручався. Нагас наголосив, що після цього він зайшов у квартиру АДРЕСА_4 з метою прийняти заяву від громадянки, яка перебувала у квартирі, та вийшов з квартири, тільки почувши вигуки ОСОБА_18 та ОСОБА_25 щодо виклику швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_10 попросив статиста сісти на сходи, які ведуть на 4-й поверх, та опустити голову, та завести свої руки за спину пояснивши, що в такій позі сидів ОСОБА_14 , а ОСОБА_7 у цей час зняв з нього наручники та побіг униз до машини за аптечкою.

Свідок ОСОБА_10 попросив статиста лягти на підлогу під`їзду обличчям у верх, а сам став імітувати реанімаційні заходи, а саме штучне дихання «рот-у-рот» та непрямий масаж серця, при цьому пояснивши, що саме такі заходи приймав ОСОБА_7 , коли ОСОБА_14 втратив свідомість, уточнивши, що ці заходи ОСОБА_7 застосовував до приїзду швидкої допомоги, працівники якої констатували смерть ОСОБА_14 . Реанімаційні заходи тривали 20- 25 хвилин.

Будь-яких пошкоджень на тілі ОСОБА_17 він не помітив.

ОСОБА_7 натискав на груди Гарбуза, перехрестив кісті рук, долонями у область серця, а саме, трохи нижче лівого соска, при цьому ОСОБА_7 робив рухи усім тулубом, згинаючи свої (руки) у ліктях.

Пульс перевіряли усі працівники поліції, а саме він, Оніка та Лісовець, після того як ОСОБА_17 поклали на підлогу, але до реанімаційних заходів. Особисто він перевіряв пульс на руці, за його відчуттям пульсу не було, або був дуже слабкий (т.2 а.с.125-128);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 18.05.2017 року, згідно якого остання розповіла про обставини події, які відбулися у ніч на 30.06.2016 у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_15 розташувала статистів у наступному порядку: одного статиста поставила посередині площадки повернутим спиною до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 пояснивши, що саме так стояв ОСОБА_26 , другому статисту запропонувала стати з лівого у першого статиста, третьому статисту - з правого боку першого статиста, а четвертому - на східці, що ведуть на 3 поверх, трохи нижче від дверей у кв. АДРЕСА_4 , пояснивши що саме так працівники поліції обступили ОСОБА_36 , надягли на з нього наручники та стали наносити йому удари руками і ногами по тулубу.

Четверо поліцейського вона не бачила, пояснивши, що могла помилитися у кількості поліцейських.

Вставши у проході у кв. 9 лицем до площадки під`їзду, ОСОБА_37 пояснила, що саме там вона знаходилась у цей час.

У кого з працівників поліції знаходився автомат, ОСОБА_15 відповіла, що не пам`ятає і що уся увага її була спрямована на ОСОБА_14 , якого били два працівника поліції, як саме били - не пам`ятає. Били руками і ногами. Стали бити, коли ОСОБА_17 був уже у кайданках та став пручатись, били руками та ногами по усьому тілу. До контакту з поліцейськими, будь-яких ушкоджень на тілі ОСОБА_17 не було (т.3 а.с.74-81);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №859-Е-Д від 05.10.2016 року, згідно якого, з урахуванням додаткових методів дослідження, беручи до уваги обставини справи, зроблено наступні підсумки:

Враховуючи характер та розташування пошкоджень, надані матеріали справи - протоколи слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_32 - конкретно встановити механізм виникнення пошкоджень, із-за відсутності експертних даних, не представляється можливим.

Розрив м`язу серця, від якого настала смерть ОСОБА_14 , виник внаслідок направленої травматичної дії, що не відповідає механізму заведення руки потерпілого за спину та одягання кайданок.

Характер та розташування пошкоджень виявлених в області грудної клітки - не є характерними для виникнення при проведенні реанімаційних заходів.

Виявлені прояви периваскулярного та вогнищевого кардіосклерозу, ділянки атрофічних карідоміоцитів, тобто зміни в серцевому м`язі, не мають прямого причинного зв`язку з його травматичним розривом (т.2 а.с.151-156);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 214 від 30.11.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_14 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини, велике садно на лівій половині грудної клітини: дугоподібної форми, синець в області лівого краю реберної дуги по лопатковій лінії, в області лівої клубової кістки між заднє пахвинною та лопаткової лініями, садно у вигляді подряпини в області проекції першого поперекового хребця зі свіжими внутрішньо-шкіряними крововиливами з інфільтруючим крововиливом та проявами набряку у дермі шкіри, садно на передній поверхні грудної клітини в області проекції мечоподібного відростку грудини зі свіжими внутрішньо-шкіряними крововиливами; свіжі інфільтруючи крововиливи в області міжреберного м`язу на рівні 5-го ребра зліва по середнє-пахвинній лінії великі крововиливи в плевральні порожнини, які розповсюджуються від кореня діафрагми на лівий її купол, область середостіння, нижню поверхню та корені обох легень, жирову клітковину нижньої частини серцевої сорочки, в область передньою стінки порожнистої вени, кореня аорти, верхівку серця; розрив серця по задній поверхні, горизонтальний, який проникає в порожнину правого та лівого шлуночків, ушкоджуючи міжшлуночкову перетинку; 280 г згортків крові та 50 мл рідкої крові в порожнині серцевої сорочки; свіжі крововиливи в ділянки дистелектазів та гострої емфіземи в легенях; нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів; морфологічні ознаки шокової реакції в печінці, нирках, наднирниках; різке повнокров`я судин нирок, ознаки набряку головного мозку.

Садна на нижній повіці лівого ока, в області лівого крила носу, на шиї зліва у вигляді «ланцюжка», на внутрішній поверхні лівого плеча, на передній поверхні лівого плеча в нижній третині, передній поверхні правого передпліччя з синцем навколо; ознаки дистрофічних змін волокон дерми, масивний інфільтруючий крововилив, виражений набряк. Нерівномірне кровонаповнення судин з переважанням недокрів`я у шкірі в області синця, садна шкіри лівого ліктьового суглобу.

Характер тілесних ушкоджень (садна, синці, крововиливи, розриви серця) свідчить про те, що ці ушкодження виникли при неодноразовій дії тупого твердого предмету (предметів), діючих в область обличчя, тулубу, та верхніх кінцівок.

Вирішення питання відносно обставин і умов спричинення тих чи інших тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, а вирішується шляхом слідства.

Судово-медичний експерт не може приймати до уваги показання потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, так як вони (показання) можуть змінюватися, як на досудовому слідстві, так і в суді. Оцінка показань є прерогативою судово-слідчих органів.

Тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з садном на передній поверхні грудної клітки в проекції мечоподібного паростку, свідчить за місце локального зовнішнього механічного динамічного (ударного) акту в зазначену ділянку тіла тупим твердим предметом. Енергія удару значною силою тупим предметом в грудну клітину передалась потужним кінетичним імпульсом на серце, переповнене кров`ю (в фазі систоли), що призвело до гідродинамічного ефекту, який викликав різке збільшення внутрішньо-серцевого тиску, розширення серцевих порожнин, з позамежним розтягом стінок лівого шлуночка та його наскрізним розривом. В результаті зазначеного механічного впливу на грудну клітину виникли пошкодження у вигляді садна з крововиливами в товщу шкіри, крововиливів в області кореня діафрагми з розповсюдженням на її лівий купол, область середостіння, нижню поверхню та корені обох легень, під плевру легень, середостіння клітковину нижньої частини серцевої сорочки, область передньою стінки порожнистої вени, область аорти, верхівку серця. Розрив серця супроводжувався крововиливом в порожнину серцевої сорочки (перикард), про що свідчить наявність в ній згортків та свіжої крові.

Інші тілесні ушкодження у вигляді саден та синців виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути рука, нога, взута у взуття, а також інший тупий, твердий предмет, визначити характерологічні ознаки травмуючої поверхні якого (яких), в даному випадку, не представилося можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилася на пошкодженнях шкіряних покровів.

Якихось судово-медичних даних, які б дозволили визначити конкретний характер контактуючої поверхні тупого твердого предмету, діючого в область грудної клітки потерпілого (передню поверхню грудної клітки в область проекції мечоподібного паростка), судово-медичною експертною комісією також не встановлено.

Вищезазначений механізм та локалізація розривів серця (по задній верхні) виключає можливість спричинення розриву серця при проведенні закритого масажу серця, а саме, при обставинах, на які вказують свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_32 .

Тобто, механізм, який був відтворений свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_32 , відносно розривів серця, при проведення з ними слідчих експериментів, знаходиться в протиріччі з механізмом виникнення розривів серця, знаходиться в протиріччі з механізмом, визначеним експертною комісією.

Характер тілесних ушкоджень у вигляді синців, розташованих в області нижньої третини передпліч, свідчать про те, що вони виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися при обставинах вказаних в матеріалах кримінального провадження, свідками, тобто, від кайданок.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з розривом серця та крововиливом в оточуючі тканини не могли виникнути при загину рук ОСОБА_14 за спину та одягненні на них кайданок, а виникли при механізмі, вказаному вище.

Вище зазначений механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених в області грудної клітини, який супроводжувався розривом серця, не міг виникнути від численних натискань на грудну клітину під час проведення реанімаційних заходів (закритого масажу серця), так як, при подібних реанімаційних заходах, навіть при кваліфікованому проведенні їх, виникають, як правило, численні двосторонні (а іноді однобічні) переломи ребер, грудини, а також (в деяких випадках) і інших внутрішніх органів. Подібних пошкоджень, окрім тих, які мали місце у потерпілого, в даному випадку не було виявлено.

Як було відмічено вище пошкодження у вигляді розриву серця, від якого настала смерть гр. ОСОБА_14 виникло в результаті удару значною сили тупим, твердим предметом в область грудної клітки (в переднє-задньому направленні), що передалося потужним кінетичним імпульсом на серце, що призвело до гідродинамічного ефекту, який викликав різке збільшення внутрішньо-серцевого тиску, розширення порожнин серця з подальшим розтягненням стінок шлуночків, що призвело до їх розриву.

Останні тілесні ушкодження у вигляді саден в області грудної клітини ліворуч на рівні 8-го міжребер`я, синця в області краю лівої реберної дуги та по лопатковій лінії, виникли від дії тупих твердих предметів, а також при ударі, якими могли бути руки, нога, взута в взуття, а також інший тупий, твердий предмет (предмети), визначити характерологічні ознаки контактуючої поверхні кого (яких) не представляється можливим, так як для цього нема об`єктивних судово-медичних даних.

Механізм спричинення тілесних ушкоджень (декілька ударів руками по тулубу), на який вказує свідок ОСОБА_15 , не суперечить механізму виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_14 , встановленому експертною комісією.

Згідно даних повторного судово-гістологічного дослідження шматочків серця, вилучених при розтині трупу гр. ОСОБА_14 , будь-яких патологічних змін у серцевому м`язі і судинах виявлено не було.

По даним первинного судово-гістологічного дослідження виявлені прояви периваскулярного (навколо судин) та вогнищевого (в товщі м`язу серця) кардіосклерозу.

Також мали місце патологічні зміни з боку підшлункової залози та нирок, що підтверджується даними гістологічного дослідження, при якому виявлені наступні патологічні зміни: внутрішньо-частковий панкреосклероз, а також дрібні ретенційні кісти в нирках.

Вищезазначене захворювання не могли сприяти виникненню розриву серця, а зміни, виявлені в області серця у вигляді розриву носять травматичний характер, тобто не являються наслідком ускладнення захворювання серця. (т.2 а.с.177-204)

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 03.04.2017 року, згідно якого останній знаходячись у приміщенні Дніпродзержинського відділення Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, розповів про обставини події, які відбулися у ніч на 30.06.2016 у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_5 .

ОСОБА_7 повісивши макет автомату АК74-У на шию, запропонував статисту стати навпроти себе лицем до лиця, та схопитися обома руками за макет автомату та з силою потягнути на себе.

У момент, коли статист схопився своїми руками за автомат і з силою потягнув на себе, ОСОБА_7 , трохи поточившись уперед, виставив ліву ногу уперед, ребром долоні своєї лівої руки зверху-вниз зімітував удар по руках статиста, чим збив його захват, і зразу ж, схопив статиста своєю лівою рукою за праве плече, а своєю правою рукою схопив за передпліччя лівої руки статиста, при цьому згрупувавшись, та подавшись усім своїм тілом трохи уперед, різко виставив уперед свою ліву ногу зігнуту у колінному суглобі і одночасно, зі значною силою, потягнув статиста на себе, при цьому статист сильно наклонився тулубом вперед.

ОСОБА_7 зазначив, що діяв у обставинах, що склалися, автоматично.

На прохання судово-медичного експерта, Оніка ще раз показав, як у нього проходила боротьба з ОСОБА_14 .

На прохання слідчого статист помінявся місцями з ОСОБА_38 та намагався повторити дії ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 дії ОСОБА_14 .

Фототаблицею до слідчої дії (т.3 а.с.30-34);

- висновком судово-медичної експертизи № 133-Е від 13.02.2017 року, згідно якого, з врахуванням судово-медичного обстеження ОСОБА_7 від 02.07.2016 року, у останнього виявлені легкі тілесні ушкодження які мають незначні скороминущі наслідки у вигляді синців на шиї. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету, предметів, можливо 30.06.2016 року. Враховуючи характер та розташування пошкоджень по задній та заднє-лівій поверхні шиї, експерт вважає що механізм їх виникнення, не суперечить матеріалам справи вказаним в постанові (на шиї знаходився автомат АКС-74У у положенні спереду на грудях, закріплений паском, перекинутим через шию. Гарбуз схопився обома руками за автомат і з силою потягнув на себе, намагаючись вихватити зброю) (т.3 а.с. 3);

- висновком експерта № 80-Д від 06.04.2017 року, згідно якого виявлені у загиблого ОСОБА_14 тілесні ушкодження, виключають можливість їх спричинення, при механізмі, який вказаний ОСОБА_7 при проведенні за його участю слідчого експерименту, а також в протоколі його допиту (т.3 а.с. 38-48);

- поясненнями експерта ОСОБА_39 який зазначив, що по вказаному кримінальному провадженню він проводив судово-медичні експертизи, висновки яких підтверджує. Зазначив, що виявлене у загиблого тілесне ушкодження у вигляді розриву серця виникло від одного удару. Розрив серця був миттєвим, але воно продовжувало працювати. При порушенні функції серця, його зупинка настає через декілька хвилин, і загиблий деякий час міг бути у свідомості, виконувати активні дії. Смерть ОСОБА_14 настала протягом часу, який вимірюється від декілька хвилин, до 10-20 хвилин після нанесення тілесного ушкодження. Інший проміжок часу науково встановити неможливо.

Стан алкогольного сп`яніння, в якому перебував Гарбуз, не впливав на швидкість втрати свідомості чи настання смерті. Алкогольні напої не завжди підіймають тиск. На рівні думки зазначив, що вжитий загиблим алкоголь, можливо знизив його больовий поріг, але наукового підтвердження цьому не існує.

- висновком судово-медичної експертизи №859-Е-1 від 21.07.2021 року, призначеної під час судового розгляду справи, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 після отримання тілесних ушкоджень, внаслідок якого виник розрив серця, міг знаходитись в свідомості та певний час продовжувати активні дії, до моменту розвитку гіпоксії мозку внаслідок порушення серцевої діяльності.

Стан алкогольного сп`яніння не має вираженого та наукового обґрунтованого впливу на можливий проміжок часу знаходження потерпілого ОСОБА_14 в свідомості, можливого продовження активних дій (т.1 а.с.208);

- висновком судово-медичної експертизи №144-Д від 08.10.2021 року, призначеної під час судового розгляду справи, згідно якого, відповідно даних первинної комісійної судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_14 мала місце закрита тупа травма грудної клітини: велике садно на лівій половині грудної клітини дугоподібної форми, синець в області лівого краю реберної дуги по лопатковій лінії, в області лівої клубової кістки між заднє-пахвинною та лопаткової лініями, садно у вигляді подряпини в області проекції першого поперекового хребця зі свіжими внутрішньо-шкіряними крововиливами з інфільтруючим крововиливом та проявами набряку у дермі шкіри, садно на передній поверхні грудної клітини в області проекції мечоподібного відростку грудини зі свіжими внутрішньо-шкіряними крововиливами; свіжі інфільтруючи крововиливи в області міжреберного м`язу на рівні 5-го ребра зліва по середнє-пахвинній лінії, великі крововиливи в плевральні порожнини, які розповсюджуються від кореня діафрагми на лівий її купол, область середостіння, нижню поверхню та корені обох легень, жирову клітковину нижньої частини серцевої сорочки, в область передньою стінки порожнистої вени, кореня аорти, верхівку серця; розрив серця по задній поверхні, горизонтальний, який проникає в порожнину правого та лівого шлуночків, ушкоджуючи міжшлуночкову перетинку; 280 г згортків крові та 50 мл рідкої крові в порожнині серцевої сорочки; свіжі крововиливи в ділянки дистелектазів та гострої емфіземи в легенях; нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів; морфологічні ознаки шокової реакції в печінці, нирках, наднирниках; різке повнокров`я судин нирок, ознаки набряку головного мозку.

При подібних розривах серця, які мали місце у потерпілого, частіше за все смерть настає миттєво.

В даному випадку, наявність рідкої (50мл) та згортків крові (280 г) в порожнині серцевої сорочки, локалізація та розповсюдження розриву серця (по задній поверхні, горизонтальний, який проникає в порожнину правого та лівого шлуночків, ушкоджуючи міжшлуночкову перетинку) свідчать про те, що з моменту травми, яка супроводжувалася розривом серця, до настання смерті пройшов дуже короткий термін, приблизно декілька хвилин, більш конкретніше визначити який не представляється можливим, так як відсутні будь-які інші об`єктивні судово-медичні дані.

Як відмічено вище, смерть гр. ОСОБА_14 настала не миттєво, а через дуже короткий проміжок часу, на протязі якого, до втрати свідомості, потерпілий міг виконувати активні дії, характер яких та час їх виконання встановлюється шляхом слідства, так як вирішення подібного питання не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, а вирішується шляхом слідства.

Будь-яких судово-медичних даних, які б дозволили судово-медичній експертній комісії встановити, як вплинуло алкогольне сп`яніння потерпілого на можливий проміжок часу, на протязі якого він знаходився в свідомості та міг продовжувати активні дії, не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії.

В даному випадку можливо відмітити, що при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу гр. ОСОБА_14 був виявлений етиловий спирт в концентрації 2,46% в крові та 3,07% в сечі, що вказує на той факт, що, відповідно до живих осіб, потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.

Як було відмічено вище, після травматичного розриву серця, смерть потерпілого настала через дуже короткий час, а саме, через декілька хвилин, тому говорити про вплив алкогольного сп`яніння на можливий проміжок часу знаходження потерпілого в свідомості, можливого продовження ним активних дій, є недоцільним (т.1 а.с.225-253)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина Оніка в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення заходів необхідних для затримання злочинця.

В обвинуваченні пред`явленому ОСОБА_25 на досудовому слідстві судом виправляється очевидна помилка в прізвищі свідка « ОСОБА_40 », та зазначене речення викладається в редакції:

«Двері до під`їзду їм відчинила мешканка кв. 6 вищезазначеного будинку ОСОБА_13 , яка повідомила, що у кв. 9 відбувається бійка»

Позиція сторони захисту полягає у запереченні нанесення працівником поліції Оніка удару в область грудної клітини загиблого Гарбуз.

Позиція потерпілої сторони полягає у невірній кваліфікації дій ОСОБА_25 , так як загиблий Гарбуз не вчинив ніякого злочину, а тому і відсутня об`єктивна сторона злочину у вигляді умисного заподіяння Оніка тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення заходів необхідних для затримання ОСОБА_17 саме як злочинця.

На думку суду зазначені позиції є хибними з огляду на наступне

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Приймаючи рішення, суд при оцінці доказів має дотриматися вимог ст. 94 КПК України, згідно якої за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При цьому, єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Виходячи з обставин справи, єдино можливою, логічною та розумною версією події що розглядається, є версія саме викладена в обвинувальному акті «Оніка схопив ОСОБА_14 за руки із силою потягнув останнього на себе, одночасно виставив свою ліву ногу, зігнуту у колінному суглобі вперед та із значною силою наніс удар коліном ОСОБА_14 у передню частину грудної клітини», тобто нанесення Оніка удару коліном в область грудної клітини Гарбуз, одразу після збиття рук останнього зі зброї, що висіла у нього на шиї.

Обвинувачення пред`явлене ОСОБА_25 містить посилання про активний опір ОСОБА_17 правомірним вимогам працівників поліції припинити свої неправомірні дії, спробі заволодіння вогнепальною зброєю автоматом АКС 74У, що знаходився у працівника поліції Оніка, чим було створено реальну загрозу здоров`ю як працівників поліції та і інших осіб, які знаходились на місці події.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено доказами, не заперечується сторонами та потерпілими, що обвинувачений ОСОБА_25 працював в поліції, на час вчинення злочину знаходився в наряді поліції по охороні громадського порядку м. Кам`янське, на озброєнні мав автомат АКС-74-У.

Показання свідка ОСОБА_37 щодо відсутності суттєвого конфлікту між нею та Гарбуз, який по суті був підставою виклику наряду поліції та мав наслідком події які розглядаються, сприймаються судом критично, як особи яка безпосередньо приймала в ньому участь, на крики про допомогу якої сусідами і були викликані працівники поліції.

Обставини виклику наряду поліції, його обґрунтованість та правомірність повністю підтверджується свідками ОСОБА_41 (сусідка), ОСОБА_16 , ОСОБА_42 , ОСОБА_18 , ОСОБА_43 , узгоджуються з дослідженими перемовинами між черговим Кам`янського ВП та нарядом поліції, у складі якого перебував Оніка, та первинно виявленими в квартирі АДРЕСА_4 слідами крові на підлозі та дзеркалі.

На думку суду, в обставинах що склались, працівники поліції зважено могли передбачати вчинення правопорушення зі сторони Гарбуз та були зобов`язані його припинити.

Злочини мають ряд ознак, спільних з іншими правопорушеннями: є небезпечними для суспільства; здійснюються усвідомлено; вчиняються всупереч заборонам, визначених кримінальним законодавством. Проте, на відміну від адміністративних, цивільних чи дисциплінарних проступків, злочини мають підвищений рівень суспільної небезпечності. Злочином є лише те діяння, яке прямо передбачене КК України.

Злочини поділяються на певні групи, залежно від визначених кримінальним законом ознак, які відображають міру покарання за той чи інший злочин. Отже, таким критерієм у класифікації злочинів є ступень їх тяжкості.

Нетяжким злочином є кримінальне правопорушення передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків передбачений ч.2 ст. 342 КК України, віднесений законодавством до нетяжких злочинів за мірою покарання.

Об`єктом злочину виступають суспільні відносини, що забезпечують нормаль¬ну законну діяльність органів державної влади і об`єднань громадян, особисту недоторканність та здоров`я їх представників.

Спільними ознаками, що характеризують працівників правоохоронних органів, є те що вони знаходяться у трудових чи службових відносинах з право¬охоронними органами, за характером посади, яку обіймають, виконують правоохо¬ронні чи правозастосовні функції.

Протидія виконанню цих функцій є неприпустимою.

Опір - це активна фізична протидія здійсненню названими особами покладених на них службових обов`язків. При цьому дії того, хто чинить опір, можуть бути спрямовані без¬посередньо проти особи.

Опір характеризується ознаками активних діях, які полягають у застосуванні фізичної сили до працівника правоохоронного органу, такі дії перешкоджають виконанню ним своїх функцій, реалізації повноважень, дії винного вчинені в момент виконання працівником поліції по¬кладених на нього обов язків, і саме в цьому проявляється його об`єктивна сторона.

Виконанням службових обов`язків, є виконання працівником поліції обов`язків передбачених відповідними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність правоохоронних органів.

У тому числі, під виконанням обов язків по охороні громадського порядку слід розуміти несен¬ня постової чи патрульної служби, дії по припиненню або запобіганню порушень громадського порядку, затриманню поруш¬ника.

Зокрема, працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб із заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення.

Опір відрізняється від злісної непокори.

Злісною непокорою, відповідальність за яку передбачено ст. 185 КУпАП, є відмова від виконання наполегливих, неоднора¬зово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності працівника поліції, а зліс¬на непокора - це пасивна поведінка. Злочин вважається закінченим з моменту активної протидії.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. Винний усвідомлює, що чинить опір саме працівникові правоохо¬ронного органу, під час виконання службових обов`язків, і бажає тим самим перешкодити вико¬нанню ними своїх обов`язків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_25 являвся працівником правоохоронного органу, був одягнутий у формений одяг працівника поліції, знаходився при виконанні своїх службових обов`язків у складі наряду, який прибув на місце події за викликом мешканки будинку. Обставини перевірки квартири АДРЕСА_6 , на думку суду давали підстави працівникам поліції здійснити відповідну перевірку отриманого повідомлення про здійснене в ній правопорушення.

Протидія загиблого Гарбуз законним вимогам працівників поліції, хапання за зброю, що знаходилась у працівника поліції Оніка, не підпадають під ознаки злісної непокори, так як носили явно виражений активний характер опору.

Зазначені обставини активної протидії підтверджуються свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_42 , Лісовець, встановленим фактом знаходження у Оніка автомату, висновком судово-медичної експертизи, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у обвинуваченого, не суперечить матеріалам справи вказаним в постанові (на шиї знаходився автомат АКС-74У у положенні спереду на грудях, закріплений паском, перекинутим через шию. Гарбуз схопився обома руками за автомат і з силою потягнув на себе, намагаючись вихватити зброю) (т.3 а.с. 3);

На працівників правоохоронних органів покладено юридичний (службовий) обов`язок затри¬мувати осіб, що вчинили злочини.

Правомірність дій службових осіб щодо затримання злочинців та заподіяння ними при цьому шкоди передбачена спеціальним Законом України «Про поліцію»

Право на затримання особи, що вчинила злочин, виникає за наявності для цьо¬го певної підстави. Така підстава містить вчинення особою злочину та необхідність затримання злочинця.

Необхідність заподіяння шкоди злочинцеві при його затриманні має місце там, де в обстановці затримання, що склалася, така шкода є вимушеним заходом, необхідним для успішного затримання злочинця.

Співрозмірність заподіяної шкоди злочинцеві при його затриманні означає, що застосовані до нього в кожному випадку насильницькі заходи повинні мати визначені межі. Ці межі визначаються відповідністю шкоди, що заподіюється, двом взаємопов`язаним обставинам, таким як небезпечності посягання і обстановці затримання злочинця.

Небезпечність посягання визначається цінністю блага, на яке спрямоване посягання, і характером і розміром шкоди, заподіяної цьому благу, або реальною загрозою заподіяння цієї шкоди.

Чим небезпечнішим є посягання, тим більш широкими є межі заподіяння шкоди для затримання особи, що його вчинила.

Обстановка затримання злочинця - це умови, що характеризують реальні сили, можливості і засоби правоохоронця для успішного затримання злочинця. Така обстановка може бути як сприятливої, так і несприятливої для особи, яка затримує.

Відносно сприятлива обстановка означає, що правоохоронець має явну, наприклад, фізичну перевагу над злочинцем, який чинить опір, і усвідомлює, що має наявну можливість успішно здійснити його затримання без заподіяння злочинцеві тяжкої шкоди. У таких випадках необхідною і достатньою для успішного затримання є спричинення злочинцеві нетяжкої шкоди, тобто такої, що не перевищує середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Якщо в особи була реальна можливість затримання злочинця із застосуванням нетяжкої шкоди, а вона, усвідомлюючи цю можливість, все одно заподіює йому тяжкої шкоди, така шкода не може бути визнана співрозмірною.

Несприятлива обстановка затримання означає, що той, хто затримує, перебуває у невигідному, програшному становищі порівняно із злочинцем і усвідомлює, що успішне затримання можливе лише у разі заподіяння злочинцю тяжкої шкоди. Разом з тим заподіяння такої шкоди може визнаватися співрозмірною лише у випадку, якщо затримується злочинець, що вчинив злочин великої суспільної небезпеки.

Таким чином, заподіяння злочинцеві при його затриманні тяжкої шкоди у виді смерті або тяжких тілесних ушкоджень, повинно визнаватися співрозмірним у випадках, якщо така шкода була вимушено заподіяна особі, що вчинила злочин великої суспіль¬ної небезпечності, у несприятливій для потерпілого чи інших осіб обстановці затри¬мання цього злочинця.

Перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, означає, що злочинцеві при його затриманні заподіяна хоча і вимушена, але неспіврозмірна шкода. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КК України «перевищенням заходів, необхідних для затримання зло¬чинця, визнається умисне заподіяння особі, що вчинила злочин, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці затримання злочинця.

Явність зазначеної невідповідності означає, що, по-перше, об`єктивно заподіяна злочинцеві смерть або нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень знахо¬диться очевидно, безспірно, без будь-якого сумніву в різкій невідповідності або із сту¬пенем небезпечності вчиненого ним злочинного посягання, або з тією обстановкою затримання злочинця, що склалася.

Суб`єктивно така невідповідність повинна усвідомлюватися особою, що затримувала злочинця. Вирішальним є суб`єктивне ставлення особи, яка затримує злочинця, до заподіяної шкоди. Вона повинна усвідомлювати, що заподіювана нею тяжка шкода злочинцеві або явно не відповідає небезпеці вчиненого ним посягання, або явно є більшою для затри¬мання особи, що вчинила злочин.

По перше, суд відмічає вищенаведені обставини виклику наряду поліції, у складі якого перебував ОСОБА_25 (тривала гучна сварка, крики про допомогу), його первинне підтвердження свідком ОСОБА_41 , слідами крові в квартирі, алкогольним сп`янінням правопорушника Гарбуз та його агресивною поведінкою.

Небезпечність посягання - це якісна та кількісна оцінка, яку дає йому той, хто захищається, а також правозастосовний орган.

Небезпечність посягання визначається цінністю блага, що охороняється зако¬ном, і на яке спрямоване посягання - життя, здоров`я, тілесна недоторкан¬ність, суспільний порядок тощо, та реальністю загрози заподіяння шкоди цьому благу з боку того, хто посягає.

Таким чином по друге, на думку суду, в обстановці що склалась, працівник поліції Оніка зіткнувшись з активним спротивом ОСОБА_17 , які мали ознаки нетяжкого злочину, первинно мав всі підстави вважати, що той намагається та може заволодіти його зброєю з подальшими непередбачуваними наслідками, тобто вчинити злочин великої суспільної небезпеки.

Проміжною метою дій працівника поліції Оніка в ситуації що складалась, було негайне відвернення посягання, яке виразилось у створенні безпосередньої та реальної загрози заподі¬яння шкоди, та припинення такого посягання з боку Гарбуз.

Обстановка захисту визначається реальними можливостями і засобами того, хто захищається, для негайного відвернення або припинення посягання. Характер такої обстановки залежить від реального співвідношення сил, можливостей і засобів особи, що захищається, і особи, яка посягає. Таким чином, повинно враховуватись місце події, його раптовість, готовність чи неготовність для відбиття посягання, кількість нападників і тих, хто захищається, їхні фізичні дані та інші встановлені об¬ставини справи.

Суд вважає, що Оніка при виконанні дій по затримці Гарбуз, усвідомлював, що поряд з ним перебувають інші працівники поліції, усвідомлював свою фізичну перевагу над потерпілим та достатність в ситуації що складалась збиття рук останнього з автомату, а тому наступний удар коліном в грудну клітину Гарбуз та заподіяння йому таким чином тяжкої шкоди, було явно більшим, ніж було необхідно і достатньо у зазначеній судом сприятливій обстановці затримання злочинця.

Разом з тим, суд вважає, що підлягає обов`язковому врахуванню і суб`єктивний стан ОСОБА_25 в цю мить, так як очевидно, що той хто обороня¬ється в момент несподіваного нападу не завжди може точно зіставити свої дії з небезпекою посягання та правильно оцінити обстановку захисту внаслідок хвилювання, збудження, переляку тощо.

При перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, яке з необережності спричинило смерть злочинця, за відсутності умислу на позбавлення його життя підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України.

Судовий розгляд проводиться стосовно обвинуваченого і лише в межах висунутого їй обвинувачення, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.

Обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, в результаті дослідження доказів під час судового розгляду може змінитися, але суд за власною ініціативою не може змінити обвинувачення і постановити по зміненому обвинуваченню вирок, якщо зміна обвинувачення в суді погіршує становище обвинуваченого, а також порушує його право на захист.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння обвинуваченого, визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і Оніка поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення Оніка виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, вину не визнав, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховує принцип індивідуалізації покарання.

Враховуючи викладене, позицію державного обвинувачення щодо міри покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання в редакції ст. 124 КК України, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення, у виді обмеження волі.

Разом з тим, відповідно до кримінального законодавства України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені в ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності, за умови, що:

- протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину (перебіг давності не перервано);

- особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся);

- законом не встановлено заборону щодо застосування строку давності до вчиненого особою злочину.

Злочин інкримінований Оніка, вчинено 30.06.2016 року. Відповідно до ст. 12 КК України, ст. 124 КК України визначена як нетяжкий злочин, диференційований строк давності за вчинення якого передбачений в три роки. На час ухвалення вироку у справі, зазначений строк давності сплив.

Протягом зазначеного строку ОСОБА_25 до кримінальної відповідальності не притягувався, перебіг строку давності не зупинявся, заборони щодо застосування строку давності до злочину передбаченого ст. 124 КК України законодавство не передбачає.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Дотримання умов, передбачених частинами 13 ст. 49 КК, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою.

Розглядаючи заявлений потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд встановив наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми цивільного законодавства України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріальна шкода як кошти витрачені безпосередньо на поховання загиблого підтверджені відповідними матеріальними носіями, є законними, справедливими, такими що підлягають повному задоволенню.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в частині відшкодування витрат на поминальний обід в сумі 3 750 гривень, задоволені бути не можуть, так як у відповідності з вимогами ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Аналіз зазначеної норми законодавства, дає підстави суду для висновку, що витрати на проведення поминального обіду, фактично проводяться вже після юридично визначеного факту поховання, і тому не можуть бути судом задоволені.

Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо члена родини.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її батькам.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, гарантується, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками загиблого ОСОБА_14 , тобто особами найближчого споріднення. Визнані по справі потерпілими та є цивільними позивачами з моменту подання до початку судового розгляду відповідних позовних заяв.

Позивачі мешкали окремо від загиблого, але разом з тим постійно спілкувались з ним, у тому числі і незадовго до смерті ОСОБА_14 . На думку суду позивачі мали тісні взаємні як права так і обов`язки з сином, що не залежало від факту відсутності спільної реєстрації місця мешкання з загиблим, і тому мають право на відшкодування моральної шкоди.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями, заподіяння позивачам моральної шкоди, у судовому засіданні встановлено. Моральні страждання потерпілих, як осіб, які втратили близьку людину кровної спорідненості, підтверджено ними під час допитів, є загальновизнаними у цивілізованому суспільстві.

Питання про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок перевищення меж необ-хідної оборони, має вирішуватись відповідно до вимог статей 1169 ЦК України. Ураховуючи конкретні обставини справи, ступінь винуватості того, хто оборонявся, і того, хто нападав, суд може зменшити розмір майнового стягнення.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає що така шкода буде відповідати стягненню з ОСОБА_7 як відповідача по 100 000 гривень на користь кожного з позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 49 ч.1 п.2, ст. 74 ч.5 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування матеріальної шкоди 18 149,87 гривень.

В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Цивільні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

В іншій частині позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1