Справа № 199/7606/15-к
Провадження № 1-кп/202/47/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря Весненка

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000542 від 27 серпня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000542 від 27 серпня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України.

Згідно зміненого обвинувального акта, ОСОБА_5 з 12 січня 2006 року був призначений на посаду директора ТОВ «ІБК «ХХІ Століття», у зв`язку із чим являвся службовою особою, оскільки був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, а саме: функціями щодо здійснення керівництва трудовим колективом та повноваженнями щодо укладення договорів, розпорядження грошовими коштами і здійснення банківських платежів.

31 травня 2006 року між ТОВ «ІБК «XXI Століття», в особі директора ОСОБА_5 (забудовник) та акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (далі по тексту - АКБ «Трансбанк»), в особі директора філії АКБ «Трансбанк» ОСОБА_7 (управитель) укладено генеральну угоду №2-ФФБ між управителем фонду фінансування будівництва виду «А» і забудовником, згідно якого управитель створює фонд фінансування будівництва (ФФБ) і замовляє забудовнику збудувати згідно проекту об`єкт будівництва - житловий будинок у м.Дніпропетровську на ж/м Фрунзенський-2 по вул.Висоцького,103Г, ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування довірителям ФФБ у строки та на умовах, визначених цією угодою та Правилами ФФБ.

10 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та АКБ «Трансбанк» був укладений договір № 002/088 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» будинку № 103 Г по вул.Висоцького на ж/м Фрунзенський-2 у м.Дніпропетровську, згідно якого АКБ «Трансбанк» виступив управителем ФФБ вказаного будинку, а забудовником ТОВ «ІБК «XXI Століття». З метою виконання умов вказаного договору між АКБ «Трансбанк» і ОСОБА_8 укладено договір про відкриття поточного рахунку фізичній особі-резиденту в національній валюті України від 10 квітня 2008 року, згідно якого на ім`я ОСОБА_8 відкрито поточний рахунок, на який ОСОБА_8 , з метою фінансування будівництва будинку АДРЕСА_1 та подальшого отримання у власність квартири в зазначеному будинку загальною площею 114,4 кв.м., вніс грошові кошти в сумі 693264 грн.

01 жовтня 2008 року, згідно умов договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 002/08 від 10 квітня 2008 року, між забудовником ТОВ «ІБК «XXI Століття», в особі директора ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , підписано акт прийому-здачі трикімнатної квартири АДРЕСА_2 (будівельна адреса будинку: АДРЕСА_3 ), у якому вказано некоректні відомості про те, що ОСОБА_8 отримує у власність квартиру АДРЕСА_4 дому АДРЕСА_5 , а базовий рівень оздоблення та оснащення квартири відповідає договору, у той час, як будинок на час підписання акту не було введено в експлуатацію.

13 жовтня 2008 року АКБ «Трансбанк» направив лист ОСОБА_8 , відповідно до якого фактична площа його квартири АДРЕСА_4 складає 118,00 кв. м., що на 3,60 кв.м. більше, ніж у свідоцтві № 088 від 10.04.2008р. про участь у ФФБ типу «А».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, в результаті чого відкрилася спадщина на майно померлого, яку фактично прийняла єдиний спадкоємець померлого - його донька ОСОБА_9 (27 березня 2009 року змінила прізвище на ОСОБА_10 ).

13 березня 2009 року АКБ «Трансбанк», у зв`язку із смертю довірителя ФФБ ОСОБА_8 , направив директору ТОВ «ІБК «XXI Століття» ОСОБА_5 лист з проханням відповідно до ст.20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю» від 19.06.2003, п.6.6.1, п.8.8 Правил ФФБ, а також у зв`язку із вводом будинку до експлуатації (акт вводу №1735, затверджений 11.12.2008), виключити квартиру АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_6 з переліку об`єктів інвестування і перерахувати на рахунок ФФБ кошти в розмірі 693 264 гривні для виплати спадкоємцям ОСОБА_8 . Проте ОСОБА_5 , дізнавшись про смерть ОСОБА_8 , будучи керівником і виконавчим органом ТОВ «ІБК «ХХІ Століття», всупереч положенням статуту підприємства, що визначає права та обов`язки його як керівника товариства, в порушення ст.20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю» від 19.06.2003, п.6.6.1, п.8.8 Правил ФФБ, Типових правил фонду фінансування будівництва виду «А» будинку АДРЕСА_1 , затверджених 30.05.2006., неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки з управління діяльністю підприємства через несумлінне ставлення до них, не перерахував протягом 60 календарних днів на рахунок ФФБ кошти в розмірі 693 264 грн. для виплати спадкоємцю ОСОБА_8 - потерпілій ОСОБА_11 . ОСОБА_5 підписав акт про виключення кв. АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_6 з переліку об`єктів інвестування та 01 квітня 2009 року уклав попередній договір №0104/09 із ОСОБА_12 , як покупцем, відповідно до якого сторони у строк до 15.08.2009 погодили укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 за 448 400 гривень. Відповідно до вказаного договору, ТОВ «ІБК «XXI Століття» трьома платежами від 01.04.2009, 21.05.2009 та 24.06.2009 отримало на свій рахунок грошові кошти в розмірі 448400 гривень.

ОСОБА_5 , отримавши у розпорядження грошові кошти на суму 448 400 гривень за продаж квартири, вартість якої раніше у повному об`ємі оплатив ОСОБА_8 , знаючи про обов`язок ТОВ «ІБК «XXI Століття» перерахувати на рахунок ФФБ кошти в розмірі 693 264 гривні для виплати спадкоємцям ОСОБА_8 , продовжуючи неналежно виконувати свої службові обов`язки, передбачені положеннями статуту ТОВ «ІБК «XXI Століття» та ст.20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19.06.2003, п.п.6.6.1, 6.6.4, 6.7.4, 8.8 Правил ФФБ будівництва виду «А», розділу 6 Генеральної угоди № 2-ФФБ між управителем ФФБ виду «А» та забудовником від 31.05.2006, через несумлінне ставлення до них, не вжив негайних заходів щодо перерахування вказаних грошових коштів в сумі 448 400 грн., для повернення спадкоємцю ОСОБА_8 - потерпілій ОСОБА_11 . Отримані від продажу квартири АДРЕСА_7 грошові кошти, ОСОБА_5 , декількома платежами, у період з 02.04.2009 по 05.06.2009, перерахував з розрахункового рахунку ТОВ «ІБК «XXI Століття» на інші потреби, на загальну суму 298 000 гривень, на розрахунковий рахунок ТОВ «Фортренд», а решту отриманих від продажу квартири грошових коштів витратив на оплату поточних фінансових зобов`язань підприємства у вигляді заробітної плати працівникам підприємства, оплату послуг зв`язку, електроенергії та інших. Будь-яких дій для сплати спадкоємцю ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 693 264 грн. не здійснював, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам спадкоємця ОСОБА_11 у виді завдання шкоди на суму, що в 250 і більше перевищувало на той момент неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановленими ст.49 КК України. Клопотання мотивує тим, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст.367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії нетяжких злочинів. Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України встановлений п`ятирічний строк, в межах якого особа може бути притягнута до відповідальності за нетяжкий злочин. Враховуючи те, що кримінальне правопорушення мало місце у червні 2009 року, станом на день подання клопотання про закриття кримінального провадження, минуло більше13 років, у відповідності до ст.ст. 49, 106 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності. Також зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України обвинуваченому роз`яснені.

Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Також зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України йому роз`яснені.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав, встановлених ст.49 КК України, погодившись із захисником обвинуваченого, що станом на день розгляду клопотання про закриття кримінального провадження, закінчився строк, встановлений ст.49 КК України, в межах якого обвинувачений ОСОБА_5 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до зміненого обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься нетяжких злочинів.

Згідно зміненого обвинувального акта кримінальне правопорушення за ч.2 ст.367 КК України скоєно у червні 2009 року.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у зміненому обвинувальному акті, станом на день розгляду клопотання про закриття кримінально провадження, сплинув строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49 КК України.

Підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності суд не вбачає, оскільки будь-яких доказів, які би вказували на переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування або суду прокурором надано не було.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні наполягав на закриття провадження з вищезазначених підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За наявності згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, враховуючи, що норми ст.49 КК України носять імперативний характер, тобто є обов`язковими для застосування в разі наявності для цього підстав, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину підлягає залишенню без розгляду.

Розгляд цивільного позову у рамках кримінального провадження, яке закрито на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України не передбачено нормами КПК України та суперечить ч.1 ст.129 КПК України, відповідно до якої цивільний позов вирішується при ухвалені обвинувального вироку, ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Одночасно суд роз`яснює потерпілій про її право подати позов в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, ст.49 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000542 від 27 серпня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3