Справа № 442/8237/13-к
Провадження № 1-кс/442/609/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про відвід процесуального прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва в проведені досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000578 від 20.03.2013.
В обґрунтування заяви посилається на те, що прокурор не здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва. Проведення ним проводилось неефективного, що вказує на його упередженість, приховування злочину і заінтересованість в отримані неправомірної вигоди або отримання неправомірної вигоди іншим особам, яка підтверджується наявними документами, які є вданому кримінальному провадженні і не надання цим документам, доказам належної законної оцінки і не дослідження даних фактів, а саме:
не дослідив, чи мав юридичне право тодішній начальник і виконавець даного виконавчого провадження районного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції (надалі РВДВС) ОСОБА_5 , приймати виконавчий напис № 558 від 05.07.1999, який був вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_6 для відкриття виконавчого провадження;
не дослідив законність виконання виконавчого провадження РВДВС, без власника майна або його представника;
не дослідив і не з`ясував, коли було відкрите виконавче провадження по реалізації власного майна ОСОБА_3 ;
не дослідив правильність написання в виконавчому провадженні, хто був власником (двоповерхової нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 );
не дослідив з наявних документів, чи було власне майно ОСОБА_3 , занесене в книгу реєстрації нотаріальних дій нотаріуса про заборону відчуження цього майна після проведення арешту, як це вимагає чинне законодавство;
не дослідив законність укладання РВДВС в особі її начальника ОСОБА_5 договору № 23 від 28.03.2000 з приватною структурою ТзОВ „ГАЛСВІТ для проведення експертної оцінки;
не дослідив постанову від 31.07.2000 про призначення експертизи, експертами ТзОВ „ГАЛСВІТ для оцінки власного майна ОСОБА_3 яка була винесена начальником РВДВС ОСОБА_5 і надання до них документів про проведення експертизи;
не дослідив чи відповідає вимогам чинного законодавства експертна оцінка, проведена експертами ТзОВ „ГАЛСВІТ згідно висновку станом на 01.08.2000;
не дослідив проведення оцінки складових власного майна ОСОБА_3 а саме: огорожа, скважена, котел для обігріву води, електрощитові, дві вишки, фінській домік тощо;
не дослідив законність виконання виконавчого провадження і проведення прилюдних торгів без указання прилягаючої території на якому було розташоване власне майно ОСОБА_3 ;
не дослідив законність експертної оцінки яка проводилась за 6 місяців до відкриття виконавчого провадження;
не дослідив законність укладення договору РВДВС в особі її начальника ОСОБА_5 від 28.02.2001 №13Н з Львівською філією спеціалізованого держаного підприємства Укрспецюст МЮУ, надалі Укрспецюст, на продажу власного майна ОСОБА_3 і доданих додатків;
не дослідив сам акт укладення між РВДВС і Укрспецюстом прийому передачі даного об`єкту (власного майна ОСОБА_3 ) для продажі на прилюдних торгах;
не дослідив, де по сьогоднішній день знаходиться виконавче провадження РВДВС по даному об`єкту, якщо воно не є ще знищеним;
не дослідив здійснення контролю зі сторони начальника РВДВС за виконанням даного виконавчого провадження;
не дослідив законність продажі заставного майна згідно наказу МЮУ № 68/5 від 27.10.1999;
не дослідив законність довідки підписану начальником РВДВС ОСОБА_5 за № 514-ВЗ від 20.06.2001, в якій вказано, що це не добудоване нежитлове приміщення ь(власне майно ОСОБА_3 );
не дослідив, чи витребовувало РВДВС з Дрогобицького МБТІ та ЕО документи по власному майну ОСОБА_3 для проведення виконавчого провадження.
не дослідив законність прийому виконавчого провадження Укрспецюстом (яке прямо не відповідало вимогам чинного законодавства);
не дослідив проведення Укрспецюстом прилюдних торгів (з грубим порушенням чинного законодавства);
не дослідив законність вчинення виконавчого напису № 558 приватним нотаріусом ОСОБА_6 від 05.07.1999;
не дослідив законність видачі приватним нотаріусом, свідоцтва НОМЕР_1 від 26.06.2001 на право власності власного майна ОСОБА_3 після проведення прилюдних торгів, новому власнику Єпархії;
не дослідив законність передачі земельної ділянки Снятинською сільською радою, яка була в оренді в ОСОБА_3 новому власнику Єпархії;
не дослідив, як складові власного майна ОСОБА_3 опинились у власності Єпархії. Враховуючи наведене, наголошує, що
Враховуючи наведене, ОСОБА_3 вважає що представив достатньо фактів, які вказують на упередженість процесуального прокурора та його зацікавленість в отриманні неправомірної вигоди або отримання іншим особам неправомірну вигоду, не дослідження і не надання належної законної оцінки. А тому просить заяву задовольнити.
Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задовольнити.
Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про відвід у його відсутності, проти задоволення заяви про відвід заперечував.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України „Про прокуратуру на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Заявник зазначив підставою для відводу процесуальних прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва в проведені досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000578 від 20.03.2013, упередженість.
Положення КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цього поняття, необхідність з`ясування його змісту у кожному конкретному випадку. У тлумачному словнику української мови (Словник української мови: в 11 т. Том 10. с. 457) „упередженість розглядається як складова частина поняття „безсторонності; „упередженість означає негативну, несправедливу думку, яка складається щодо кого-, чого-небудь наперед, і пов`язане з нею відповідне ставлення.
При оцінці обґрунтованості таких сумнівів вирішальне значення мають обставини, які об`єктивно підтверджують, що вчинені прокурором дії свідчать про його упереджене ставлення до процедури нагляду за додержанням законів органом, що досудове слідство, тобто вчинення дій або допущення бездіяльності, внаслідок якої неможливо досягти мети кримінального провадження. Тобто мають бути підтверджені належним чином обставини, які можуть викликати сумніви в об`єктивності і неупередженості слідчого навіть у стороннього спостерігача.
Оцінюючи доводи заявника вважаю за необхідне зауважити, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальне провадження здійснюється на засадах, передбачених ст. 7 КПК України, до яких, зокрема, відносяться, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності. Основою правової та соціальної держави, якою є Україна, є діяльність її державних органів та посадових осіб, що направлені на забезпечення гарантій прав і законних інтересів учасників суспільних правовідносин з тим, щоб кожна особа в силу принципу правової визначеності усвідомлювала належні гарантії для реалізації її прав задля досягнення мети для якої їй надані такі права.
Доводи заявника щодо обґрунтованості його сумнівів в неупередженості прокурора є неприйнятними з огляду на те, що в судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про упереджений характер дій прокурорів.
Разом з цим, щодо доводів заявника, що прокурор не здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчий суддя наголошує, що законність процесуальних дій (бездіяльності) прокурорів, вчинених під час здійснення своїх повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з огляду свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для слідчого судді, який розглядає заяву про відвід. Таким чином, підстав для задоволення заяви про відвід групи прокурорів слідчим суддею не встановлено, тому в її задоволенні слід відмовити.
Також слідчий суддя зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа „Серявін та інші проти України). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в цій справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи „Van de Hurk v. the Netherlands, „Boldea v. Romania, „Moreira Ferreira v. Portugal).
Слідчий суддя розглянув підстави для відводу процесуального прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва в проведені досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000578 від 20.03.2013, зазначені в заяві ОСОБА_3 та вважає, що заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні, відмовити повністю.

Слідчий суддя ОСОБА_1