Справа № 357/6731/22
У Х В А Л А

28 вересня 2022 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарган, Володарського району, Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95 ).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_5 , у кінці березня 2022 року, точної дати, часу та місця не встановлено, перебуваючи у місті Буча, Київської області, на землі придбав-знайшов бойову вогнепальну зброю 40 мм підствольний гранатомет ГП-25, один 40-мм постріл з осколковою гранатою ВОГ-25П та 134 патрони калібру 5,45х39 мм, які приніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу, тим самим переслідуючи мету придбання та зберігання вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, 11 серпня 2022 року, в період часу з 07 години 19 хвилини по 09 годину 52 хвилин, працівниками поліції, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено 40 мм підствольний гранатомет ГП-25, який належить до бойової вогнепальної зброї, один 40-мм постріл з осколковою гранатою ВОГ-25П, який належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, 134 патрони калібру 5,45х39 мм, які належать до бойових припасів до бойової нарізної вогнепальної зброї, які ОСОБА_5 придбав за вищевказаних обставин та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, а також, існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, ризик впливу на свідка у даному кримінальному проваджені та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання частково, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Повідомив, що відсутній ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначений у клопотанні. Зазначив, що на разі, повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, не оголошено, оскільки проводяться гнеобхідні експертизи.

Слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити, за виключенням ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Повідомив, що підозрюваний являється учасником АТО, є придатним до військової служби, а тому, враховуючи війьковий стан, може ухилитися від слідства та суду. Зазначив, що після проведення обшуку, ОСОБА_5 змінював місце проживання, та уникав спілкування зі слідством. На той час у ОСОБА_5 жодного статусу не було, також не було обовязку зявлятися до слідчого та повідомляти про місце перебування.
Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що інкримінований злочин вчинив. Зброю знайшов в Бучі під час проведення там бойових дій. Не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, при цьому зазначив, що ризики відсутні. Повідомив, що працює неофіційно, наміру переховуватися від слідства та суду у нього немає.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клорпотання, посилаючись на відсутність ризиків.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

22.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику - адвокату ОСОБА_6 вручене 27.09.2022 року о 17 год. 00 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом проведення обшуку, висновками експерта, повідомленням про підозру, протоколом допиту ОСОБА_5 .

Обговорюючи питання наявності ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то існування зазначених ризиків в судовому засіданні не доведено. ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, тобто останній має міцні соціальні зв`язки.

Твердження слідчого, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років не може бути взято судом до уваги.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, являється учасником АТО, на виклики до слідчого та прокурора з`являється, тобто ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Також, не знайшов свого підтвердження ризик впливу на свідка. В клопотанні зазначено, що свідком по вказаному провадженні є ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_5 , які проживають разом за однією адресою, ведуть спільний побут.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про не доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та ризику впливу на свідка.

Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то даний ризик є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 офіційно не працює, тобто в останнього відсутній постійний дохід, у 2021 році притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Останній на шлях виправлення не став та знову обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для запобігання цього ризику вважає достатнім застосувати до підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Таким чином, клопотання органу досудового розслідування є обґрунтованим, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню частково, з застосуванням запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 9, 177, 179,193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, зокрема:
1. прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження);

2. не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Повідомити ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_5 обов`язків покласти на слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, якщо справа перебуває у провадженні суду на прокурора.
Ухвала діє до 22.11.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1