Справа № 167/244/22
Провадження № 1-кп/0158/76/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 00000443 від 23.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Літогоща, Луцького (Рожищенського) району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

В середині вересня 2021 року, в денну пору доби, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в с. Сокіл, Луцького району Волинської області, переслідуючи корисливий мотив, умисно незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою КМУ №827 від 12 грудня 1994 року та висновку експерта відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, а саме каміння природного походження бурштин, загальною масою 1 598,39 г (1,59839 кг) ринковою вартістю 955,23 грн., та не маючи при цьому відповідних документів, які б підтверджували законність походження даного каміння бурштину, умисно незаконно зберігав його в господарському приміщенні (літній кухні) за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 до 22.09.2021 року, тобто до моменту його виявлення та вилучення працівниками Відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області у ході санкціонованого обшуку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення що в середині вересня 2021 року, в денну пору доби, він, перебуваючи в с. Сокіл, Луцького району Волинської області, привласнив знайдене каміння природного походження - бурштин, загальною масою 1,59839 кг., та не маючи при цьому відповідних документів, які б підтверджували законність походження даного каміння бурштину, зберігав його в господарському приміщенні (літній кухні) за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 до 22.09.2021 року, до моменту його виявлення та вилучення працівниками Відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області у ході обшуку. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 240-1 КК України.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання за санкцією статті у виді позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільних позовів по справі заявлено не було.

Витрати за проведення судової гемологічної експертизи у сумі 1372,96 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят два) грн. 96 коп., пов`язані із залученням експерта для проведення судової гемологічної експертизи.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави каміння бурштину вагою 1598,39 г. (1,59839 кг.), яке було поміщено до спеціального пакету №3230757 та який передано на відповідальне зберігання до філії «Волинське головне регіональне управління» Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», що за адресою: м. Луцьк, вул. Відродження, 1, Волинської області.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1