Справа № 953/4832/22
н/п 1-кс/953/3347/22
"15" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
14.09.2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, направлене поштою 09.09.2022 про накладення арешту, на вилучений 02.09.2022 автомобіль «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_1 власником вказаного майна є громадянин України - ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-яке його відчуження, продаж, зміну його частин та агрегатів, а також будь-якої експлуатації, місцем зберігання - на території спеціального майдану зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, провулок Балашівський, 12.
02.09.2022 близько 08.30 год. на автомобільній дорозі проспекту Героїв Харкова, неподалік будинку № 295 мало місце зіткнення автомобіля КАМАЗ р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля KIA SOUL р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 в ході огляду місця події 02.09.2022 вилучив транспортний засіб, а саме: «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_1 помістив їх на спеціальний майдан зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, провулок Балашівський,12
Даний транспортний засіб є майном що відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тобто є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди правопорушення, а також який необхідні для проведення відповідних судових експертиз.
Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , транспортний засіб автомобіль «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак фактичним власником вказаного майна являється громадянин України - ОСОБА_4 к.т. НОМЕР_4 .
05.09.2022 до Київського районного суду м. Харкова подано клопотання про арешт майна, а саме «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_1 , однак 06.09.2022 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова повернуто вказане клопотання у зв`язку із недостатністю даних власника вказаного майна.
Автомобіль внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор зазначає, що існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення огляду місця події 02.09.2022 року в ході огляду місця події транспортний засіб був вилучений та поміщений на територію майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів. Строк на звернення до слідчого судді з даним клопотанням не є пропущеним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 02.09.2022 огляду місця ДТП, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 02.09.2022 автомобіль, «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , перебуває у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, відчуження, розпорядження та користування.
Місцем зберігання вказаного майна визначити територію спеціального майдану зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, провулок Балашівський, 12. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1