УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2022 Справа №607/9224/22 Провадження №1-кп/607/1355/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 12.04.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Будапешт, Угорщина, громадянина України, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2022 близько 16-ої год. ОСОБА_4 , перебуваючи у м.Тернопіль у мікрорайоні «Дружба», а саме поблизу магазину «Рукавчика», що по вул.Миру, 7, виявив на поверхні землі два паперових згортки із психотропною речовиною, в цей час у нього виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власних потреб без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11.04.2022 близько 16-ої год. в м.Тернопіль у мікрорайоні «Дружба» поблизу магазину «Рукавчика», що по вул. Миру, 7, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, підняв із поверхні землі два паперових згортки, у яких знаходилась психотропна речовина «РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)», таким чином придбав дану психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Надалі, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вказана речовина відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, помістив два паперових згортки із психотропною речовиною «РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» в упаковку від сигарет «LМ». Після цього помістив дану упаковку сигарет у кишеню своєї куртки, у яку був одягнений, та вирушив у невідомому напрямку, тим самим почав незаконно зберігати зазначену особливо небезпечну психотропну речовину.

В подальшому, 12.04.2022 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Підволочиське шосе в м.Тернополі, на території блокпоста №2, незаконно зберігаючи при собі два паперові згортки із вищевказаною психотропною речовиною, був зупинений працівниками УПП в Тернопільській області ДПП з метою перевірки документів. Надалі під час проведення поверхневої перевірки, працівником УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 у ОСОБА_4 було виявлено упаковку від сигарет «LМ», у якій знаходились два паперових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору. В ході проведення огляду місця події 12.04.2022 близько 19 год. 17 хв. у ОСОБА_4 було вилучено два паперових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, вагою 0,6744 грама та 0.0235 грама, загальною вагою 0,6979 грама, що відповідно до висновків експертів містить особливо небезпечну психотропну речовину РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Згідно із затвердженим Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), (таблиця І, список №2) віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Показав, що дійсно 11.04.2022 близько 16-ої год., перебуваючи у м.Тернопіль по вул.Миру, 7, знайшов на поверхні землі два паперових згортки із психотропною речовиною та помістив їх в упаковку від сигарет «LМ», яку сховав у кишеню своєї куртки, у яку був одягнений. В подальшому, 12.04.2022 близько 18 год. 30 хв. був зупинений працівниками УПП в Тернопільській області ДПП з метою перевірки документів, які виявили у нього упаковку від сигарет «LМ», у якій було два паперових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, а також враховуючи, що судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат і речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються процесуальних витрат і речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.45 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового розгляду щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України є кримінальним проступком.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і ОСОБА_4 винний в його вчиненні.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений ОСОБА_4 зрозумів наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже є особою, до якої можуть бути застосовані положення ст.45 КК України.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, щиро кається та бажає виправити свою поведінку, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

За наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 45 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000322, дані про яке 12.04.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази: кристалічну речовину білого кольору, яка упакована в сейф-упакування №KIV2117622 та кристалічну речовину білого кольору, яка упаковані в сейф-упакування №KIV2117856, які згідно постанов дізнавача від 13.04.2022, передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, після набрання ухвалою законної сили, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів від 05.07.2022 №СЕ-19/120-22/3792-НЗПРАП в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.; від 19.07.2022 №СЕ-19/120-22/3789-НЗПРАП в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддяОСОБА_1