печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7960/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
14.02.2022 до провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» про скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві б/н від 24.12.2007 на земельну ділянку площею 0,673 га в с. Березівка, Макарівського району, Київської області, кадастровий номер :02:005:0142.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат зазначає що кримінального провадження не існує, а отже необхідності у застосуванні вказаного обтяження, а саме арешту майна не має.

Особа, яка звернулась з клопотанням, в судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказану земельну ділянку накладено арешт, на підставі постанови Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві б/н від 24.12.2007.

Відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області від 19.11.2012 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Юрійовича, Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області про визнання договорів купівлі-продажу та довіреностей недійсними, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Земельні ділянки, у тому числі і ділянка площею 0,673 га в с. Березівка, Макарівського району, Київської області, кадастровий номер :02:005:0142 витребувана з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ФК «АЙКВІТАС», зазначає, що володіє переважним правом на звернення стягнення на предмет обтяження, накладений на предмет іпотеки.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства 24.12.2007, тобто до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна продовжує свою дію до цього часу.

Проте, положеннями КПК України ( в ред. 1960 року) передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Крім цього, у межах кримінальної справи, що розслідувалася, власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, чинним на той час кримінально-процесуальним законом не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу Україні, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Під час судового розгляду встановлено, що на нерухоме майно, а саме земельну ділянку накладено на підставі постанови Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві під час досудового слідства на підставі положень КПК України 1960 року, оскільки постанова слідчим була винесена 24.12.2007, а новий КПК набрав чинності 13.04.2012.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відтак, якщо арешт майна було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, то розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок узгоджуються з правовою позицією ВС у постановах від 24.04.2019 № 2-3392/11, від 15.05.2019 року у справі № 372/2904/17-ц.

Позиція Великої Палати Верховного Суду стосовно юрисдикційної підсудності щодо зняття арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження залишається не змінною - розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, навіть за умови, що особа (власник) не є учасником кримінального провадження якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 pоку, то спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду викладеного у справі №911/1247/18 від 21.08.2019, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції. Захист майнового права фізичною чи юридичною особою відповідно до вимог ЦПК України може здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт майна, про скасування якого просить адвокат, був застосований під час досудового слідства до набрання чинності КПК України 2012 року, рішення уповноважених посадових осіб органу досудового розслідування щодо арешту майна, про які зазначено в клопотанні, не можуть бути на даний час предметом розгляду, а скасування арешту, накладеного у такий спосіб, не відноситься до повноважень слідчого судді у розумінні положень ст.174 КПК України, а також те, що Перехідними положеннями чинного КПК України чітко визначено порядок вирішення питань про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотанням про скасування арешту майна.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в цивільно-правовому порядку.

Керуючись ст.ст.273, 409, 411 (в редакції 1960 року) КПК України, ст. ст. 170-175, 532 КПК України (в редакції чинного законодавства), -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1