Справа №589/5304/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/121/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0001032 від 15.12.2021 року, яке перебуває в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

17 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло квартиру АДРЕСА_2 , цілодобово, по 24 годину 14 лютого 2022 року з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4. носити електронний засіб контролю.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2021 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування своїх вимог апелянт, вважаючи ухвалу суду такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, зазначав, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором акцентувалась увага щодо наявності та обґрунтованості ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_7 вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і є тяжким злочином, що може призвести до переховування підозрюваного з метою уникнення покарання за скоєний злочин;

- Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за вчинення домашнього насильства стосовно своєї бабусі ОСОБА_9 , яка є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні і є особою похилого віку. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення;

- ОСОБА_7 ніде не працює, не навчається, не має постійного легального джерела прибутку, проживає за рахунок коштів батьків, а наявність щодо нього обґрунтованої підозри свідчить про те, що підозрюваний не бажає шукати законні шляхи отримання прибутку, а тому буде продовжувати вчиняти нові злочини з метою одержання прибутку;

- Перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , яка являється його бабусею та особою похилого віку, також підозрюваний може впливати на свідка ОСОБА_10 , який є його знайомим та на інших свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час не встановлені;

- Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може стати стимулом для подальшого скоєння підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Вказував про те, що прокурором наведено доводи, що свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Так:

- запобіжний захід особисте зобов`язання не може бути обраний відносно ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний не буде ізольований від суспільства, а тому зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він не має постійного місця роботи, може продовжувати свою злочинну діяльність, також може незаконно вплинути на свідків та потерпілу;

- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути обраний відносно ОСОБА_7 з цих же підстав;

- запобіжний захід особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_7 , так як відсутні особи, які б заслуговували на довіру, щоб бути його поручителями;

- запобіжний захід застава не може бути застосований до ОСОБА_7 , так як останній не має постійного місця роботи і постійного легального доходу.

Наголошував, що тільки один запобіжний захід тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить належну поведінку підозрюваного.

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_11 надійшла заява, в якій вона просила провести судовий розгляд без її участі. Від захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 також надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_7 та нього.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001032 від 15.12.2021 року за ч. 3 ст. 186 КК України.

16.12.2021 року о 11.20 год. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 16.12.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України відкритому з корисливих мотивів викраденню чужого майна поєднаного з проникненням до житла.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся слідчий Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без застосування застави.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2021 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло квартиру АДРЕСА_2 цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя визнав доводи прокурора недостатніми для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів ризики передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 статті 177 КПК України, так, ОСОБА_7 , судимостей не має, а також те, що потерпіла (бабуся підозрюваного) в судовому засіданні просила не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не можуть беззаперечно свідчити про існування ризиків, передбачених п.2, 3, 4 ч. 1 ст.177 КК України, з чим також погоджується і колегія суддів, і доводи прокурора жодним чином не спростовують правильність таких висновків, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею були враховані усі обставини, на які посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, і яким була надана належна правова оцінка.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше правопорушення, впливати на потерпілу та свідка, ніде не працює, не навчається, не має постійного легального джерела прибутку, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_9 , яка є потерпілою в даному кримінальному провадженні не доводять, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним, а також прокурор не зазначає, якими доказами ці обставини підтверджуються.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2021 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4