Справа 303/4457/22
№ 1-кп/303/311/22
рядок стат. звіту - 387
У Х В А Л А
29 липня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні (в режимі відео конференції),в залі суду в м. Мукачеві, відповідно до ч.9 ст. 615 КПК України питання підсудності кримінального провадження № 0000064 внесеного до ЄРДР 29.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Хмельницької області, м. Кам`янець-Подільський, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, моторист-дизеліст інженерно-містобудівного відділення інженерно-містобудівного взводу інженерної роти НОМЕР_1 окремого інженерно-саперного батальйону (віськова частина НОМЕР_2 ) який входить до складу військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ),
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 відеокференція
- захисника (адвоката) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, для розгляду по суті надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
В підготовчому судовому засіданні, судом поставлено питання щодо направлення даного кримінального провадження до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Ужгородського міськрайонного суду, з метою не порушення правил підсудності розгляду даного провадження, з врахуванням імперативних вимог ч. 9 ст. 615 КПК України.
Прокурор з врахуванням вимог ч. 9 ст. 615 КПК України, не заперечив щодо направлення даного кримінального провадження до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності.
Інші учасники провадження підтримали позицію прокурора.
Вислухавши позицію прокурора та учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , будучу військовослужбовцем військової служби за контрактом, нез`явився вчасно на військову службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до військової частини НОМЕР_3 , розташованої в АДРЕСА_3 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану продовжений з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 14.04.2022 №2201-ІХ внесені зміни, зокрема, до ст.615 КПК України.
Згідно з ч.9 ст.615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування.
З обвинувального акта вбачається, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.407 КК України здійснювалося прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, тобто в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду.
Отже, суд приходить до переконання, що норма, закріплена у частині першій статті 32 КПК України - є загальною нормою щодо визначення територіальної підсудності кримінальних проваджень, а норма, закріплена у ч.9 ст.615 КПК України Стаття 615 в редакції Закону № 2111-IX від 03.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2137-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 2201-IX від 14.04.2022, - є спеціальною нормою, а тому застосуванню підлягає саме «спеціальна» норма.
При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» № 7888/03, п. 15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії» № 10519/03 тощо).
Інакше кажучи, при конкуренції загальної та спеціальної норм одна з них (загальна) охоплює визначене коло діянь, а інша (спеціальна) частину цього кола, тобто різновиди діянь, передбачених загальною нормою. Спеціальна норма містить більше ознак, за рахунок яких вона і виділяється із загальної. Будь-яка норма сама по собі не може бути ні загальною, ні спеціальною. Вона стає такою, що конкурує з іншою нормою, тільки під час взаємодії між ними. Спеціальна норма більш конкретна за змістом, установлює особливі прийоми регулювання й тому має пріоритет над загальною нормою.
Цей принцип також відображений у листі Міністерства юстиції України "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19, відповідно до якого, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Разом з тим, слід зазначити, що поряд з правилом про співвідношення загальної та спеціальної норми існує правило про дію законі в часі (ст.5 КПК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 за ч.4 ст.407 КК України, скерований керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури, ОСОБА_6 до Мукачівського міськрайонного суду 05.07.2022 року, а відтак положення ч.9 ст.615 КПК України поширюються на дане кримінальне провадження.
З цього запитання ВС сформував відповідну позицію. Так, під час дії воєнного стану при вирішенні питання належного суду, який має розглядати кримінальне провадження, в аспекті суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, потрібно виходити з приписів ч. 9 ст. 615 КПК України у їх взаємозв`язку з положеннями ч. 2 ст. 283 КПК України щодо визначення форм закінчення досудового розслідування (детальніше ухвала ККС ВС у провадженні № 51-1688впс22).
Саме з обвинувального акта можна чітко визначити місце закінчення досудового розслідування, коли слідчий зазначає, де саме складено обвинувальний акт, а прокурор коли та де затверджено обвинувальний акт. Це є визначальним моментом для подальшого правильного визначення територіальної підсудності.
При цьому суд констатує, що, відповідно до ст.ст. 409 ч. 1 п. 3, 412 ч. 2 п. 6 КПК України порушення правил підсудності, є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно з п.4 ч.3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому засіданні має право ухвалити рішення, зокрема, про направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала (ч.2 ст.34 КПК України).
На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження № 0000064 внесеного до ЄРДР 29.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, не розпочався, з метою недопущення порушення правил підсудності під час розгляду даного провадження, суд вважає, що є достатні підстави для направлення провадження до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності за Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Керуючись ст. 32, 34, п. 4 ч. 3 ст. 314, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000064 внесеного до ЄРДР 29.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, направити до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності, відповідно з положенням ч.9 ст.615 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_7