Справа № 501/3969/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь в режимі відео-конференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження № 0000026 від 25.01.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 14.02.2022 р. відносно обвинуваченого Белошицького був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном до 14.04.2022 р. без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 на території України був запроваджений воєнний стан у зв?язку з оголошенням війни нашій Державі російським агресором.

02.03.2022 р. Радою Суддів України були надані рекомендації щодо роботи судів у в умовах воєнного стану, відповідно до п. 2 яких при визначенні умов роботи суду у воєнний час, керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.
Відповідно до п.п. 7,10,11 рекомендацій РСУ усім судам України слід зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою). Вважати за неможливе відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства. Якщо за об?єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі ВКЗ за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних. Звернути увагу судів на необхідність брати на себе відповідальність, напрацьовувати відповідну судову практику, виходячи з реалій воєнного часу та необхідності дотримання загальних засад кримінального провадження.
Враховуючи запроваджений в Україні воєнний стан у зв?язку з оголошенням війни Україні російським агресором, і об?єктивної неможливості забезпечення доставки в суд конвоєм осіб, які перебувають (утримуються) під вартою, зокрема, обвинуваченого Белошицького, вимога на доставку якого була скерована ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 15.03.2022 р. та не була виконана через воєнний стан в Україні, суд, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, вважав доцільним розглянути питання продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відео-конференції, про що було вказано у відповідній ухвалі суду від 28.03.2022 р.
Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном 60 календарних днів без альтернативи внесення застави, враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду під час обрання та продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишаються незмінними, беручи до уваги, що згідно ст. 12 КПК України, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі від 7-ми до 15-ти років, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище злочину, може переховуватися від суду, так як обвинувачений, відразу після скоєння злочину зник з місця події, не з`являючись за останнім тимчасовим місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим органом досудового розслідування був оголошений і тривалий час перебував у розшуку, маючи при цьому місце реєстрації за адресою : АДРЕСА_2 , яка контролюється самопроголошеною «ЛНР», де проходять бойові дії, внаслідок оголошеної нашій країні російським агресором війни, а тому може у будь-який час покинути межі Одеської області задля уникнення кримінальної відповідальності, а також, з метою зміни показань у суді, незаконно впливати (вчинити фізичний або психологічний тиск) на свідків, які на сьогодні ще не допитані судом, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, проти чого заперечували обвинувачений та його захисник, вважаючи недоведеними прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недоведеністю вини обвинуваченого в інкримінованому злочині за ч. 1 ст. 115 КК України, а тому просили суд, змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представниця адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з?явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, особисто під розписку, надіславши до суду клопотання, в якому пославшись на запроваджений в Україні воєнний стан, просили суд провести дане судове засідання за їхньою відсутністю, підтримавши клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно ст. 12 КПК України, обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі від 7-ми до 15-ти років, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище злочину, може переховуватися від суду, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, не з`являючись за останнім тимчасовим місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим органом досудового розслідування був оголошений і тривалий час перебував у розшуку, маючи реєстрацію за адресою : АДРЕСА_2 , яка контролюється самопроголошеною «ЛНР», а тому на думку суду, може у будь-який час покинути межі Одеської області задля уникнення кримінальної відповідальності, а також, з метою зміни показань у суді незаконно впливати (вчинити фізичний або психологічний тиск) на свідків, недопитаних судом, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 немає постійного місця реєстрації та проживання на території Одеської області, міцних соціальних зв`язків, постійної роботи та офіційних засобів (джерел) доходів та існування, а тому на думку суду, може переховуватися від суду, покинути межі як Одеської області, так і України, тим самим уникнувши кримінальної відповідальності та призначеного покарання у випадку визнання його винним, тим самим перешкоджаючи суду встановленню істини у даному кримінальному провадженні та ухилення від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашнього арешту, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного ним особливо тяжкого злочину, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З урахуванням особливої тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , за яке Законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, суд вважає необхідним в даному випадку не визначати розмір застави.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м?яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,314,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор № 21» на строк до 10 червня 2022 року без визначення (альтернативи) розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1