Єдиний унікальний номер 725/1652/22
Номер провадження 1-кп/725/57/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2022 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 27 вересня 2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто самовільне нез`явлення з метою ухилитися від військової служби до військової частини на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 408 КК України за наступних обставин.
Так, солдат ОСОБА_4 проходячи в умовах особливого періоду військову службу за Контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій у АДРЕСА_2 , на посаді стрілець - номера обслуги 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти цієї військової частини, у порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199 і 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір ухилитися від виконання своїх обов`язків із несення військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання таких службових обов`язків, з 08 год. 00 хв. 16.08.2018 року не з`явився із вказаною метою до військової частини НОМЕР_1 та місця несення служби після щорічної відпустки за 2018 рік, яку проводив за місцем проживання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи намір не повертатися до військової частини на службу, у тому числі до завершення дії контракту до 30 серпня 2018 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 408 КК України, свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом, у період з 31 липня 2018 року по 15 серпня 2018 року перебував у щорічній основній відпустці та після її завершення 16 серпня 2018 року не з`явився до військової частини, не маючи намір продовжити проходження служби.У вчиненому щиро розкаюється та просив суворо не карати.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто самовільне нез`явлення з метою ухилитися від військової служби до військової частини на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а саме злочин передбачений ч. 3 ст. 408 КК України й відповідно його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України є повністю доведеною.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При цьому, відповідно до ст. 50 КК України, - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.408 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Крім того, оцінюючи особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймає активну участь у волонтерській діяльності, що підтверджується відповідною довідкою,офіційно працевлаштований, здійснює підприємницьку діяльність пов`язану із надання послуг по ремонту транспортних засобів, одружений та має малолітню дитину.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_4 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.

За таких обставин, суд ураховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також особу винного та характеризуючи його дані, зокрема його молодий вік, активну участь у волонтерській діяльності , а також щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання за вчинене із врахуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 408 КК України.

При цьому, остаточно визначаючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує також й те, що на підставі вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням йому покарання у виді 2 років позбавлення волі із подальшою заміною призначеного покарання на підставі ст. 58 КК України на 2 роки службового обмеження з відрахуванням в ході держави 20 % з суми щомісячного забезпечення.
Разом з тим, дане покарання ОСОБА_4 відбуто не в повному обсязі й відповідно строк не відбутого покарання становить 1 рік 8 місяців.
Так, відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Статтею 73 КК України визначено порядок обчислення строків покарання. Строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 відбув 4 місяці з призначеного вироком Першотравневим районним судом м. Чернівці від 7 лютого 2018 року покарання, а тому за правилами п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст.72 КК України не відбутий строк покарання у виді позбавлення волі становить 202 дні, або ж 6 місяців 20 днів.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного за цим вироком, частково слід приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 лютого 2018 року у виді службового обмеження з відрахуванням в ході держави 20 % з суми щомісячного забезпечення та, в порядку передбаченому ст. 72 КК України, перевести його у покарання у виді позбавлення волі і призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання й відповідно ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.

Речові докази в справі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373- 376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України і за його вчинення із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох років) 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України покарання у виді 1 року 8 місяців службового обмеження з відрахуванням в ході держави 20 % з суми щомісячного забезпечення, яке не відбуте за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 лютого 2018 року перевести у 6 місяців 20 днів позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 лютого 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1