Справа № 128/1635/20
ВИРОК
Іменем України
12 серпня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.05.2020 за № 0000397, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костеньга, Лоухського району Карельської АР, Росія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, за вироком Козятинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення на своє ім`я, в квітні 2020 року (точний час слідством не встановлено), підшукавши особу, будучи ініціатором, організував вчинення злочину, вступивши у попередню змову з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з метою підроблення документу. Реалізуючи спільний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія на своє ім`я, в телефонній розмові з невстановленою слідством особою домовився про умови виготовлення з його даними підробленого посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав власні анкетні дані, список категорій, а також здійснив фінансування виготовлення підробленого посвідчення водія на суму 7000 грн. Продовжуючи спілкування з невстановленою слідством особою, ОСОБА_4 контролював стан виготовлення підробленого на його ім`я посвідчення та в квітні 2020 року, точної дати досудовим розслідування на встановлено, через пошту отримав від невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 . Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 4096/20-21 від 12.06.2020, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення НОМЕР_1 виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії зі струминним способом друку з подальшою його ламінацією прозорою плівкою.

Крім того, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши в квітні 2020 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, 27.05.2020 о 08 год 50 хв, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками батальйону патрульної поліції у Вінницькій області на 1-му км Хмельницького шосе с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області. На вимогу працівників патрульної поліції відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явити посвідчення водія, на підставі якого ОСОБА_4 здійснював рух на зазначеному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки працівникам патрульної поліції вищевказане посвідчення водія зі своїм фото, видане на його ім`я, серії НОМЕР_1 , таким чином використавши завідомо підроблений документ. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 4096/20-21 від 12.06.2020, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення НОМЕР_1 виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії зі струминним способом друку з подальшою його ламінацією прозорою плівкою.

В судовому засіданні 11.08.2022 обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за умов і при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд пом`якшити покарання.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, як організація підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 обрати йому міру покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статей обвинувачення з застосуванням положень статті 70 КК України, а також з приміненням ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

З обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 817,20 грн (висновок експерта № 4096/20-21 від 12.06.2020).

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України 3 (три) роки обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2020 на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн 20 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_5