Дата документу 09.06.2022 Справа № 645/819/18
Провадження № 1-і/554/129/22
У Х В А Л А

08 червня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

07 червня 2022 року з Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001623 від 05 липня 2017 року обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор оголосив вищезазначене клопотання, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 04 липня 2017 року, близько 22 год 15 хв, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, прибули до АЗС «ФОП Заєць», що в АДРЕСА_1 та здійснили напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи на працівника АЗС ОСОБА_9 , заволодівши при цьому грошовими коштами в сумі 4200 грн, які знаходились у касі АЗС.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченим запобіжних заходів, на цей час не зникли та не зменшилися. При цьому, зазначив, що ОСОБА_7 ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року та 04 червня 20198 року був оголошений в розшук, у зв`язку з порушенням умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не з`являвся до суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Таким чином зазначив, що на цей час наявні достатні підстави вважати, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останні можуть змінити показання або відмовитися від давання показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисники обвинувачених заперечували проти задоволення клопотань прокурора, вважаючи їх необґрунтованими, а ризики ним не доведеними.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримували думку захисників та просили змінити запобіжні заходи на такі, що не пов`язані з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання прокурора у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, винесеного на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), було змінено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Октябрським районним судом м. Полтави.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відносно обвинувачених на стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений відповідними ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова під час розгляду кримінального провадження та востаннє на підставі положень ч. 6 ст. 615 КПК України його було продовжено до 08 червня 2022 року, строк дії якого закінчується, у зв`язку з чим на цей час виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до листа Верховного Суду від 03 березня 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання за вчинене, враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину. Суд приймає до уваги пояснення прокурора про те, що ОСОБА_7 неодноразово ухилявся від суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, тим самим порушуючи умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.

Суд також зазначає, що прокурором в достатній мірі доведено наявність ризику впливу з боку обвинувачених на свідків у цьому кримінальному провадженні, через що останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинувачених з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинувачених в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити їх настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ними аналогічних дій.

Разом з тим вирішуючи питання щодо необхідності продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд враховує також і особу обвинуваченого, який не має постійних та офіційних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків.

Серед іншого, суд враховує і те, що обвинуваченим інкримінується вчинення, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі та фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Одночасно, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а отже суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинувачених.

Враховуючи те, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов`язків та унеможливить реалізацію ними ж зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що визначення розміру застави не забезпечить належне та неухильне виконання останніми покладених на них процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Обраний щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 07 серпня 2022 року, кожному.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими з дня вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09 червня 2022 року о 10 годині.

Суддя ОСОБА_1