Справа № 527/2068/22
провадження № 1-і/527/69/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Кривченко В.В., прокурора Тищенка С.В., захисника-Цемкалова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000237 від 21.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Глобинського районного суду Полтавської області надійшло вищевказане клопотання прокурора. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000237 від 21.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. У вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжений судом до 29.09.2022 включно. ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, офіційно ніде не працює, не одружений, не має на утриманні дітей, а відтак у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. За таких обставин, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищезазначеного злочину, вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи викладене, просив продовжити ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, без визначення розміру застави.

Згідно Розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року на підставі ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Чугуївського міського суду Харківської області за Глобинським районним судом Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передано для розгляду судді Мицик С.А.

Ухвалою суду від 20.09.2022 проведення судового засідання з розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу було призначено в режимі відеоконференції.

Обвинувачений ОСОБА_1 утримується у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до суду надано довідку, за змістом якої у вказаній установі доступ до мережі інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення засідань з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відеоконференцій не можливе.

Відповідно до п. 7 роз`яснення Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, та надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні.

Захисник, враховуючи узгоджену позицію з обвинуваченим, проти задоволення клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на необґрунтованість клопотання прокурора. Зазначив, що ОСОБА_1 заперечує свою причетність до інкримінованого йому злочину. Зауважив, що ОСОБА_1 за захворюванням зору встановлено інвалідність, він вже тривалий час утримується під вартою, та в умовах ізоляції стан його здоров`я значно погіршився, оскільки відсутнє належне лікування. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . Суд враховує те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Також суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я(має інвалідність 3 групи), відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків (не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та офіційного джерела доходів), а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПК України є дійсними.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_1 обвинувачується.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на недопитаних свідків.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора.

А відтак, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість клопотання прокурора, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Ілійков проти Болгарії № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та незаконного впливу на свідків, спростовують доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Оскільки термін дії запобіжного заходу спливає 29.09.2022 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177,183,194,372,376,392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 21 листопада 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя С. А. Мицик