КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.05.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 33 доби, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.06.2022.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та змінити підозрюваному запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що клопотання не містить жодних даних про обгрунтованість підозри, а слідчим та прокурором не доведено існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.
Зокрема, апелянт зазначав, що процесуальна поведінка підозрюваного, який за першим викликом слідчого з`являвся до нього і в подальшому був затриманий, свідчить про те, що він не планував ухилятися від процесуального обов`язку з`являтися за першим викликом до слідчого і не мав наміру
_____________________________________________________________________________
Справа № 752/3939/22 Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2159/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Навпаки,підозрюваний сам повідомив органи досудового слідства, що в багажнику його автомобіля знаходиться зброя, яку він планував відвезти як трофей, здобутий в бою в військову частину Територіальної оборони в АДРЕСА_1 .
В процесі свого допиту підозрюваний підтвердив, що дійсно сприяв тимчасовому вилученню транспортних засобів, які він планував передати для забезпечення патрулювання м. Біла Церква в умовах загрози бойових дій в процесі захисту Батьківщини від збройної агресії Росії. Наміру вилучати транспортні засоби у нього не було і тому він знаходився в стані необхідної оборони.
Підозрюваний чесно і відкрито повідомив про всі відомі йому обставини та надав контактні номери всіх відомих йому свідків, а отже ОСОБА_6 не має жодного наміру незаконно впливати на свідків.
Апелянт зазначав, що показання свідків підтверджують ту обставину, що підозрюваний отримав зброю легально, не мав наміру скоювати інкримінований йому досудовим слідством злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Захисник посилався на те, що у клопотанні помилково вказано про вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення не віднесено до категорії тяжких.
Також, апелянт зазначав, що слідчим суддею при розгляді клопотання залишено поза увагою ті обставини, що клопотання подано слідчим з істотним порушенням норм КПК, розгляд клопотання відбувся без участі підозрюваного та його захисника.
Так, зокрема, подане слідчим клопотання про продовження запобіжного заходу містило прохання до суду розглянути його без проведення судового засідання, тобто виклику осіб та їх участі у розгляді такого клопотання у зв`язку із запровадженням військового стану на всій території України.

Захисником до суду першої інстанції 05.05.2022 було подано клопотання про забезпечення розгляду клопотання слідчого за участю підозрюваного та його захисника, однак дане клопотання було проігноровано, та слідчим суддею, в порушення вимог закону, не повідомлено підозрюваного та його захисника про час і місце розгляду клопотання, та розглянуто таке клопотання лише в присутності прокурора.
Крім того, захисник зазначав, що він не має можливості поспілкуватися і зустрітися з підозрюваним, оскільки Державною установою "Київський слідчий ізолятор", всупереч чинного законодавства, заборонено відвідування адвокатами осіб, які там перебувають.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 03.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно доданих до клопотання матеріалів, 09.04.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000673, у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 289 КК України; у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 289 КК України; та у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 263 КК України.
Постановою керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 від 029.04.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_6 у порядку ст. 615 КПК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 07.05.2022 включно.
04.05.2022 старший слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 33 доби, до 09.06.2022.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.05.2022 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 33 доби, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.06.2022
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дала слідчому судді підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України, є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою, серед яких встановлено необхідність отримання висновку вибухово-технічної експертизи після її завершення, зібрання характеризуючих особу підозрюваного даних, проведення допиту свідків.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, на час розгляду клопотання давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на час постановлення ухвали продовжували існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зміг би запобігти таким ризикам.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Викладені захисником доводи в апеляційній скарзі не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, а тому перевірка доводів захисника про те, що Державною установою "Київський слідчий ізолятор, заборонено відвідування адвокатами осіб, які там перебувають,не віднесена до повноважень суду апеляційної інстанції, та не є предметом розгляду під час перегляду ухвали про продовження дії запобіжного заходу у апеляційному порядку.

Ретельно перевіривши доводи апеляційної скарги щодо допущення слідчим суддею істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, обумовленого здійсненням розгляду клопотання слідчого без повідомлення та у відсутності підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає такі доводи обгрунтованими.
Так, як убачається з положень ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
З наявних матеріалів судового провадження убачається, що матеріали судового провадження не містять даних про виклик підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника для участі в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого.
У матеріалах провадження наявні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 від 05.05.2022 про забезпечення розгляду клопотання слідчого у режимі відеоконференцзв`язку за участю підозрюваного та захисника /а.с. 90-123/.
Разом з тим, згідно даних журналу судового засідання від 05.05.2022, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 розглянуто у судовому засіданні із постановленням ухвали, за участю прокурора ОСОБА_13 , у відсутності підозрюваного ОСОБА_6 та захисника підозрюваного, участь яких у даному судовому провадженні є обов`язковою.
При цьому, причини неприбуття у судове засідання підозрюваного та його захисника, та можливість розгляду клопотання у їх відсутності слідчим суддею не з`ясовувались. Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про забезпечення участі підозрюваного та захисника в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку слідчим суддею розглянуто не було.
З наведеного убачається, що судовий розгляд клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 проведено у відсутності підозрюваного та його захисника, участь яких є обов`язковою, чим допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Разом з тим, як убачається з положень ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ураховуючи, що на день апеляційного розгляду закінчився строк дії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.05.2022 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 09.06.2022, та на даний час фактично відсутній предмет апеляційного оскарження у зв`язку з припиненням дії оскаржуваного рішення, колегія суддів у даному випадку позбавлена процесуальної можливості прийняти рішення щодо скасування такої ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали за клопотанням слідчого.
Крім того, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.05.2019 року у справі № 532/308/15-к (провадження № 13-23зво19), скасування ухвали про обраннязапобіжного заходу, яка вжевиконана, в жодномуразі не можепризвести до відновлення прав особи.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції - без змін.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3