Справа №591/2099/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/365/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз

- 24.09.2020 року Зарічним судом м. Суми за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року, яким ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та на підставі ст.ст. 70, 71 КК України засуджено до покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі, в якій обвинувачений просив вирок Зарічного районного суду м. Суми від 8 червня 2021 року змінити та пом`якшити йому міру покарання.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за цим законом:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік,

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного даним вироком приєднано частину не відбутого покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 24.09.2020 року у виді 4 місяців обмеження волі, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі для відбування покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» задоволено, стягнувши з ОСОБА_8 на користь ТОВ «РУШ» завдані збитки на суму 1906,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта сумі 653,80 грн.

Скасовано арешт накладений на речові докази, а долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 вказував, що не згоден з висновком суду, що він не став на шлях виправлення, а саме: дійсно він був раніше судимий, відбув міру покарання у вигляді арешту, але на даний час виправився, має намір працевлаштуватись, звертався з цього приводу до відділів кадрів будівельних організацій м. Суми, до приватних підприємців, але йому всюди відмовляли.

Зазначав, що суд не в повній мірі врахував при призначенні покарання обставини, які пом`якшують його відповідальність, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового слідства встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні, добровільно прийняв участь у слідчих експериментах, під час яких підтвердив факти своєї протиправної поведінки по всмі епізодам оголошеної підозри.

Вважав, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 08.03.2021 о 11:34 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «РУШ» магазин «ЄВА № 906», розташованого за адресою вул. Засумська, 1 в м. Суми, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, взяв із полиці охолоджувальний гель для гоління Nivea Men Ефект прохолоди, для чутливої шкіри, чоловічий, 200 мл у кількості 5 шт, загальною вартістю 543 грн 15 коп, та відновлювальний гель для гоління Nivea Men, проти мікропошкоджень, для чутливої шкіри, чоловічий, 200 мл, у кількості 4 шт, загальною вартістю 402 грн 52 коп, а всього товару на загальну суму 945 грн. 67 коп., які сховав до кишень куртки, у яку був одягнений. Після цього ОСОБА_8 вийшов з приміщення магазину, минувши при цьому касову зону та не розрахувавшись за вказаний товар, зник у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не зупиняючись на вчиненому, 08.03.2021 об 11:48 год. ОСОБА_8 повернувся до приміщення того ж магазину ТОВ «РУШ» магазин «ЄВА № 906», за адресою вул. Засумська, 1 в м. Суми, де діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, взяв із полиць магазину чоловічий чорний гель для гоління Nivea Men Ultra Ультрагладке ковзання, 200 мл у кількості 4 шт., загальною вартістю 452 грн 00 коп, та чоловічий гель для гоління Nivea Men Захист та догляд, зволожувальний, захист від сухості шкіри, 200 мл, у кількості 5 шт., загальною вартістю 508 грн 35 коп, а всього товару на загальну суму 960 грн. 35 коп., які сховав до кишень куртки, у яку був одягнений.

Крім того, 15.03.2021 о 12-16 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сам Маркет», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, взяв із полиці 5 плиток шоколаду «Шоколад Мілка з мигд./карам. нач. і шмат. мигд. 300 гр», загальною вартістю 438 грн 35 коп, які поклав до корзини для продуктів. У подальшому, ОСОБА_8 , повернувся до торгової зали магазину «Сам Маркет» та о 12:16:33 год з іншої полиці взяв 2 плитки шоколаду «Шоколад Мілка мол. з нач. ваніль та печ. орео 300 гр», загальною вартістю 150 грн 66 коп, які також поклав до корзини для продуктів. Проходячи міжряддям магазину, ОСОБА_8 о 12:17:31 год взяв з корзини для продуктів товар, який попередньо поклав до неї, та сховав його усередину куртки, в яку був одягнений, після чого пройшов касову зону та не розрахувався за вказаний товар, але був затриманий співробітником охорони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не подавав.

Враховуючи, те що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 , який є належним чином повідомленим про судове засідання, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 розглянути у його відсутність, що узгоджується з ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти розгляд апеляційної скарги без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та погодився з фактичними обставинами справи, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються і захисником вирок суду в цій частині не оскаржується.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильність правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення майна, а також - за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинено повторно» за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, обвинуваченим в апеляційній скарзі не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання, з яким він не погоджувався, вважав суворим і просив його пом`якшити, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як передбачено статтею 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Так, санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини обвинуваченим. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд врахував і те, що обвинувачений ОСОБА_8 є судимою особою, на обліку в психдиспансері не перебуває, але знаходиться під диспансерним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, активна залежність, згідно висновку судово-психіатричного експерта №65: як на момент вчинення кримінальних правопорушень, так і на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, за місцем мешкання характеризується посередньо, та дійшов правильного висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкцій статей, за якими його визнано виним: у виді арешту та обмеження волі, а також застосувати правила ч.1 ст.70 КК України та за сукупністю злочинів поглинути менш суворе покарання більш суворим і підстави для заміни такого покарання на більш м`яке, як просить обвинувачений у подані апеляційній скарзі, в даному конкретному випадку не встановлено.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що санкція данної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тому суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, але не найбільш суворе.

Разом з тим, суд правильно звернув увагу і на те, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин після постановлення вироку Зарічним районним судом м.Суми від 24.09.2020 року але до повного відбуття покарання, то остаточно покарання ОСОБА_8 необхідно визначити за правилами ч.1 ст.71 КК України, приєднавши до призначеного за даним вироком покарання частину не відбутого покарання за попереднім вироком.

Як наслідок, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці.

Доводи обвинуваченого про те, що він став на шлях виправлення, а суд не в повній мірі врахував при призначенні покарання обставини, які пом`якшують його відповідальність, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового слідства встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні, добровільно прийняв участь у слідчих експериментах, під час яких підтвердив факти своєї протиправної поведінки по всмі епізодам оголошеної підозри, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше будичи судимим належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин проти власності, обставини вчиненного та щире каяття обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4