У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003389.

Учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.07.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання його захисника про скасування запобіжного заходу або закрити кримінальне провадження.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з істотним порушенням вимог КПК України та норм міжнародного права.
Апелянт зазначає, що суд стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ,а продовження тримання його під вартою є способом тиску на нього та порушує його права.
Обвинувачений зазначає, що в провадженні Головного слідчого управління ДБР знаходиться низка кримінальних проваджень, за фактом порушення службовими особами його прав та законних інтересів в даному кримінальному провадженні.
Вважає, що за наявності істотних порушень апеляційний суд має закрити кримінальне провадження відносно нього та звільнити його від кримінальної відповідальності.
Апелянт звертає увагу на наявність у нього захворювань, міцних соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, де він проживає з матір`ю.
В доповненні до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_5 зазначає про те, що викладені в ухвалі Заводського районного суду м. Миколаєва висновки суперечать встановленим в ході судового розгляду обставинам кримінального провадження, порушують вимоги кримінального процесуального закону, а постановлення рішення про продовження тримання його під вартою є способом тиску на нього, з метою отримання від нього зізнання в інкримінованому кримінальному правопорушенні. На думку обвинуваченого, встановлені судом обставини кримінального провадження не доводять його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти життя, здоров`я та статевої недоторканості, не має міцних соціальних зв`язків, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, знищити сховати або спотворити засіб вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

За повідомленням Миколаївської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000436, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, 20.09.2022 р. Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи те, що судове провадження зазначеного кримінального провадження на теперішній час завершено у зв`язку з ухваленням та проголошенням судового рішення, питання стосовно запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, вирішено у вироку, тому суд апеляційної інстанції, на даний час, позбавлений процесуальної можливості подальшого розгляду в апеляційному порядку апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на оскаржену ним ухвалу суду про продовження запобіжного заходу.

Главою 31 КПК України не врегульовано питання щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка розглядається після закінчення судового провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, застосовуючи загальну засаду кримінального провадження законність, апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2022 р. підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3