СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1077/22
ун. № 759/7647/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 11.07.2022 надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 06.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України про закриття у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також конфіскувати та передати в дохід держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 38-44, ) речові докази у вигляді каміння бурштину сирцю, а саме: каміння бурштину у кількості 5183 кг.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

Так, досудовим розслідування встановлено, що cлужбові особи та співзасновники ТОВ «Амберама» () за попередньою змовою між собою в період 2012-2013 років з метою умисного ухилення від сплати податків, провели операції з придбання (сировини для переробки на митній території України) товарів від компанії-нерезидента UAB «GEO AMBRA» (Литва, Клайпеда), чим занизили вартість товару та ухилились від сплати податку на додану вартість з імпортованих товарів та товарів придбаних на території України шляхом не відображення в звітності реальних обсягів придбання сировини-несортованої дорогоцінного каміння «Бурштину».

Крім того, службові особи та співзасновники ТОВ «Амберама», здійснють експортно - імпортні операції по придбанню сировини для переробки на митній території України бурштин у сировині та подальшої реалізації бурштину довільної форми, частково обробленого галтуванням за межі митної території України (оформленням митних документів здійснює гр. ОСОБА_4 ) використовуючи при цьому ПП «ЛНК» (), так службовими особами ПП «ЛНК» відповідно до укладених з компанією-нерезидентом контрактів імпортовано на територію України (сировину сортовану дорогоцінного каміння «Бурштину» для переробки на митній території України) з квітня 2014 року по теперішній час, сировини на суму 27 383,8 тис.грн. Згідно із показниками податкової звітності за 2014 рік підприємством у декларації з ПДВ за травень 2014 року зазначені операції не відображені.

З метою фактичного маскування проведення експортно-імпортних операцій в значних обсягах, службовою особою ПП «ЛНК» ОСОБА_5 здійснюється перерахування безготівкових коштів в іноземній валюті за аналогічною схемою як і у ТОВ «Амберама».

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що 12.09.2014 проведено обшук автомобіля «Mercedes-Benz Vito» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та вилучено бурштин частково оброблений в картонних коробках. Представником UAB ERIGIS, надано документи про те, що вказаний бурштин перевозиться з республіки Литви і місцем її видобутку є Литва. Одночасно, у ході досудового розслідування проведено гемологічну експертизу №5 від 07.11.2014, вилучених з автомобіля «Mercedes-Benz Vito» (д.н.з. НОМЕР_1 ) зразків бурштину. Згідно з висновком експерта, країною походження бурштину є Україна.

Відповідно до вищевказаної експертизи та зібраних у ході досудового розслідування доказів, встановлено, що невстановлені особи на території України організували незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

З метою підтвердження чи спростування сум не сплачених податків (зборів) проведено документальну невиїзну перевірку ПП «ЛНК» (код ЄРДПОУ 39156487) з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за результатом перевірки встановлено, що товар «Бурштин у сировині», ввезені ПП «ЛНК» та оформлений за міжнародним договором не використовувався із заявленою метою, чим було порушено порядок здійснення операцій з переробки товарів, визначених главою 23 Митного кодексу України, що призвело до неправомірного застосування умовного повного звільнення від оподаткування: мито, яке нараховується відповідно вимог глави 42 Митного кодексу України та ПДВ, який нараховується відповідно вимог розділу V Податкового кодексу України та, як наслідок, з урахуванням положень п. 190.1, статті 190, п. 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, до заниження податкового зобов`язання на загальну суму 1 515 478,57 грн (в тому числі: ввізне мито 135310,59 грн, ПДВ 1 380 167,98 грн).

У подальшому проведеною судово-економічною експертизою, за результатом якої складено висновок від 28.03.2018 № 20198/17-45, встановлено, що висновки викладені в акті перевірки ГУ ДФС у Київській області № 1/5/10-36-22-06/39156487 від 23.02.2015 з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за міжнародним договором, відповідно до яких Приватним підприємством «ЛНК» (код ЄРДПОУ 39156487) не сплачені податкові зобов`язання з ввізного мита та ПДВ на загальну суму 1 515 478,57 грн документально підтверджено.

Відповідно до п. 13 абзаців 4,5 Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС, ДПУ, СБУ, ВСУ та ДПА від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125, витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, так і витрати покриваються за рахунок держави.

Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У ході здійснення досудового розслідування проведено обшуки та тимчасові доступи на виробничих, складських приміщеннях ПП «ЛНК» та ТОВ «Амберама», за місцями проживання осіб, а також на митниці, за результатами яких вилучено бурштин, бурштинової сировини у кількості 5183 кг.

Згідно ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України відноситься до кримінальних проступків відповідно за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 204 КК України відноситься категорії нетяжкого злочину за яке передбачено КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України відноситься категорії нетяжкого злочину за яке передбачено КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК строк притягнення до кримінальної відповідальності становить п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Таким чином, станом на 07.05.2019 закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка вчинила зазначені кримінальні правопорушення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, а саме якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З огляду на те, що власника майна не встановлено, а у осіб, у яких вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, а також враховуючи поширеність фактів незаконного видобутку бурштину на території Київської області, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим, однак не містить слідів кримінального правопорушення.
Згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до пункту 3 Положення про порядок формування та зберігання Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (далі - Положення), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 №387 до Державного фонду зараховуються дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння, закуплені на території України та за її межами за рахунок коштів державного бюджету, відходи і брухт дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані, дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення і юридичних осіб, конфісковані або реквізовані відповідними органами згідно з законодавством України чи здані як скарб, безхазяйні, а також одержані за правом спадкоємства чи дарування, цінності Історичного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, який є складовою частиною Державного фонду.
Як передбачено пунктом 5 вказаного Положення безпосереднє формування і зберігання цінностей Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України здійснює Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.
Згідно п.15 ст.1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України - організація, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, і забезпечує закупівлю за рахунок державного бюджету, приймання, зберігання, продаж дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані.
Дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення, юридичних осіб, конфісковані або реквізовані, безхазяйні та такі, що за правом спадкоємства чи дарування перейшли у власність держави, і скарби надходять до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння без відповідної переробки (пункт 10 Положення).
Таким чином, відповідно вищевказаних норм законодавства, у даному випадку речові докази - бурштин у сировині повинен бути переданий у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України для їх зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Подальше зберігання та розпорядження зазначеним майном здійснюється Державним сховищем дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України відповідно до Порядку обліку, зберігання і розпорядження дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №692 від 04.11.2004.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник UAB ERIGIS належним чином повідомлявся, проте в судове засідання неодноразово не з`являвся.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, та додані в судовому засіданні копії, оглянувши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до п. 4 постанови начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні від 31.05.2022 місцем здійснення досудового розслідування за місцем розташування органу досудового розслідування відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, а саме за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А. Відтак, клопотання подано з дотриманням правил підсудності.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи та співзасновники ТОВ «Амберама» () за попередньою змовою між собою в період 2012-2013 років з метою умисного ухилення від сплати податків, провели операції з придбання (сировини для переробки на митній території України) товарів від компанії-нерезидента UAB «GEO AMBRA» (Литва, Клайпеда), чим занизили вартість товару та ухилились від сплати податку на додану вартість з імпортованих товарів та товарів придбаних на території України шляхом не відображення в звітності реальних обсягів придбання сировини-несортованої дорогоцінного каміння «Бурштину».

Під час досудового розслідування, проведено судові товарознавчі експертизи, отримано тимчасовий доступ до речей та документів, та допитано свідків, однак проведеними слідчими діями встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не вдалося за можливе.

02.06.2022 постановою прокурора об`єднано матеріали кримінальних проваджень № 0000030 від 30.06.2017 та № 0000012 від 06.05.2014 в одне провадження та визначено його єдиний номер № 0000012.
У вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2020 було накладено арешт на майно, а саме: сукциніту викопної смоли, відомої як «балтійський бурштин» та інші види викопних смол у кількості 5183 кг., яке постановою слідчого від 16.09.2014 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000030 від 30.06.2017.
Згідно ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України відноситься до кримінальних проступків відповідно за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 204 КК України відноситься категорії нетяжкого злочину за яке передбачено КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 27.04.2014 КК України) санкція статі передбачало покарання у виді караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України відноситься категорії нетяжкого злочину за яке передбачено КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК строк притягнення до кримінальної відповідальності становить п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Таким чином, станом на 07.05.2019 закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка вчинила зазначені кримінальні правопорушення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, а саме якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства свідчить про те, що закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на те, що особу, яка вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.05.2014 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, зазначене кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

А відтак вказане майно, а саме: речові докази у кримінальному провадженні № 0000012, від 06.05.2014 у вигляді каміння бурштину сирцю, а саме: каміння бурштину у кількості 5183 кг. підлягає конфіскації в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12, 49 Кримінального кодексу України, ст. ст. 284, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000012 від 06.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України, - закрити у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Конфіскувати та передати в дохід держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 38-44, ) речові докази у кримінальному провадженні№ 0000012, від 06.05.2014 у вигляді каміння бурштину сирцю, а саме: каміння бурштину у кількості 5183 кг.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.08.2022 .

Суддя ОСОБА_1