Справа № 545/1882/22
Провадження № 1-в/545/565/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві спільне подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Красноградскього району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого.

Засудженого вироком Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, -

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув більше 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений неодноразово судимий, має лише одне заохочення, тому подання є передчасним.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їх участі.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. Строк відбування покарання рахується з моменту прибуття до виправного центру 11.05.2021 року.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

На момент звернення до суду із поданням ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 характеризується позитивно, залучається до виконання робіт з благоустрою установи та дільниці, поставлені завдання виконую якісно та у строк. За вироком суду цивільного позову не має. Виконавчі листи на адресу установи не находили.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання мав одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:
У задоволенні спільного подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1