Справа № 509/3552/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000567 від 07.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси Одеської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.06.2004 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 25.12.2006 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 2 місяці 21 день;
- 10.10.2008 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 24.01.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 31.08.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 13.12.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 30.05.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 297, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.01.2021 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення військогово стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами внесеними Указом від 14.03.2022 року №133/2022 року, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року №259/2022, звтвердженим Законом України від 21.04.2022 року №2212-ІХ, та Укахом від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ), в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливі правопорушення, судимість за які не знято та не погашено в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, повторно, 06.08.2022 приблизно о 01 годині 00 хвилин, шляхом вільного доступу, проник на територію земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_2 , де проник до будинку, який перебуває на стадії незавершеного будівництва. Після чого знаходячись на території будинку, направився в приміщення санвузла, де побачив встановлений металевий колектор для теплої підлоги. В цей же час діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив направлений на таємне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, приступив до реалізації свого злочинного наміру, для чого шляхом демонтажу металевого колектора в зборі для теплої підлоги марки «Gross» загальною вартістю 5 614 гривень 63 копійки, який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_7 , таємно його викрав.
Після чого разом з викраденим майном, спрямував до виходу з території будівлі та земельної ділянки, тим самим отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , спричинив матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 5 614 гривень 63 копійки.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

31.08.2022 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Враховуючи сприяння підозрюваного ОСОБА_4 у розслідування вказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.08.2022 року.
Обвинувачений в судовому засіданні просив суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між ним та прокурором ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості, за участю захисника ОСОБА_5 , запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання ним призначеного покарання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності, цивільного позову не заявляв.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 31.08.2022 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 30.08.2022 року у вигляді домашнього арешту, суд вважає за доцільне змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення в подальшому виконання вироку суду.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 31 серпня 2022 року в кримінальному провадженні №0000567 від 07.08.2022року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» на строк до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів - з 12.09.2022 року до 11.11.2022 року.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня взяття його під варту, тобто з 12 вересня 2022 року.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- канцелярський ніж червоного кольору, який в подальшому перепакований в сейф пакет ВУМ2001322, та який передано до камери зберігання речових доказів відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, - знищити;
- вісім металевих відрізків з численними гайками болтами та шайбами, які конструктивно між собою пов`язані та складають одну конструкцію у вигляді колектору для теплої підлоги марки Gross, які знаходяться під зберігальної розпискою у потерпілого ОСОБА_7 , - вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1