Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/16/22 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , а також прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка м.Ужгорода Закарпатської області, мешканка АДРЕСА_1 , непрацююча, з вищою освітою, заміжня, не судима, засуджена:
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. за проведення товарознавчої експертизи.
Речовий доказ: копію відеозапису з камери внутрішнього відеоспостереження, що знаходиться в приміщенні магазину «Kilovka», за адресою м.Ужгород вул.Фединця,35, та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишено при матеріалах кримінального провадження.
Згідно вироку обвинувачена ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
20.01.2020 приблизно об 11 год. ОСОБА_6 , знаходячись в якості відвідувача у приміщенні магазину «Kilovka», що знаходиться за адресою м.Ужгород вул.Фединця,35, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, таємно, скориставшись втратою пильності потерпілої ОСОБА_10 , викрала належний їй мобільний телефон марки «HUAWEY», моделі «Y6 2018 Blue» вартістю 2543 грн. та після чого, заволодівши викраденим майном, заховавши його під речі, поклала вказаний мобільний телефон до наплічної сумки та залишила місце вчинення правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі, прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що місцевий суд, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , не застосував норму, передбачену ч.1 ст.185 КК України у тій редакції,
яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що Законом України від 22.11.2018 №2617 VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни до ч.1 ст.185 КК України, відповідно до яких слова «караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян» змінено словами «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян», тобто в цій частині посилено відповідальність за вчинення кримінального проступку, при тому, що новими змінами виключено покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи вищезазначене, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону від 04.06.2009) у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 порушують питання про скасування вироку суду від 19.11.2021 та ухвалення нового, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що на час підписання обвинуваченою заяви про визнання винуватості та даючи згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на обмеження права на апеляційне оскарження, а також згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, не розуміла наслідки такої згоди. Вказують, що органом досудового розслідування належним чином не роз`яснено обвинуваченій обмеження, які передбачені кримінальним процесуальним законом у разі розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. При цьому зазначають, що не погоджуються з вироком суду в частині призначеного покарання, вказують про його надмірну суворість, яке не відповідає принципам достатності покарання. Завертають увагу, що судом при призначенні покарання не враховано вимоги ст.65 КК України, а також той факт, що обвинувачена ніде не працює, не має жодних доходів, а тому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, матиме наслідком невиконання вироку суду, оскільки такий розмір штрафу вона не взмозі сплатити.
До початку апеляційного розгляду, обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу на вирок від 19.11.2021 відкликали, а тому колегія суддів, з урахуванням ст.403 КПК України, вважає за необхідне апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 закрити.
Судове провадження розглядається за відсутності потерпілої, неявка якої, з огляду на положення ст.405 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що потерпіла сторона належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційних скарг, даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційних скарг на інший термін від потерпілої не надходило.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила вирок суду змінити та пом`якшити обвинуваченій покарання у виді штрафу, визначивши його у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, пояснення обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які частково підтримали апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши сторін в судових дебатах та надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а також вид призначеного їй покарання, зокрема штраф, - сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на приписи ст.404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що ґрунтується на вимогах законодавства та наявних у матеріалах кримінального провадження доказах.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також бере до уваги те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, врахувавши думку учасників судового розгляду, зокрема подані сторонами кримінального провадження заяви про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, приписи ст.302 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Тому, вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при вирішення питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, що призвело до призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною частиною закону України про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінально-карного діяння, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Так, відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відповідно до частини другої цієї статті кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
Відповідно до ч.1 ст.185 КК України у редакції Закону України №2617-VIІІ від 22.11.2018, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкриміновано діяння, яке, відповідно до Закону України №2617-VIІІ від 22.11.2018, що набрав чинності з 01.07.2020, віднесені до кримінальних проступків, оскільки за його вчинення передбачено покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до частини другої цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі,
а відповідно до частини третьої цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У відповідності до ч.1 ст.185 КК України, у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI, вчинене діяння, що передбачене цією нормою матеріального закону, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Системний аналіз указаної вище норми КК України ч.1 ст.185 у редакції Закону України від 04.06.2009 №1449-VI та у редакції Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018, свідчить про те, що Законом України №2617-VIІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 посилена кримінальна відповідальність покарання у виді штрафу передбачено у розмірах, які є значно вищими, від передбачених у попередній редакції Закону й одночасно пом`якшена виключено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкриміновано діяння, скоєне 20.01.2020, - час чинності частини першої статті 185 КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI.
Відповідно до ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію
кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
З огляду на вищенаведене, вирок суду першої інстанції у частині призначення покарання підлягає зміні, з пом`якшенням розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу з 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим не погіршується становище обвинуваченої.
Саме таке покарання, з врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, відомостей про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, - на переконання апеляційного суду відповідає як характеру та ступеню вчиненого ОСОБА_6 кримінально-караного діяння, так і особі обвинуваченої, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченої в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Вимоги прокурора про необхідність визначення обвинуваченій ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України штрафу розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченої, колегія суддів відхиляє, оскільки жодних обґрунтувань щодо необхідності визначення штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли слугувати безумовною підставою для скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням наведеного, вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає зміні, а апеляційна скарга сторони обвинувачення задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 щодо ОСОБА_11 , обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, - змінити: пом`якшити призначене ОСОБА_12 покарання у виді штрафу, визначивши таке за ч.1 ст.185 КК України у редакції Закону України №1449 від 04.06.2009 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
У решті вирок суду від 19.11.2021 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: