Номер провадження: 11-кп/813/1346/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2 ,
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 15 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0000469, внесеному до ЄРДР 20.04.2021 року, № 0001402, внесеному до ЄРДР 25.10.2021 року, № 0000550, внесеному до ЄРДР 06.07.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 - задоволено.
Продовжено застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 червня 2022 року.
Альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою від 16.02.2022 року розмірі 5 ( п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 12405 грн. обвинуваченій ОСОБА_7 залишено без змін.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують наведені прокурором ризики, передбачені ст.177 КПК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить переглянути оскаржувану ухвалу, змінити обраний ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що має постійне місце проживання, мати та двох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні та потребують її присутності поряд з ними, враховуючи введений на території України воєнний стан.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачена підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, із клопотанням про відкладення апеляційного розгляду до суду не звертався.

Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, з зазначених матеріалів вбачається, що в провадженні Приморського районного суду перебувають кримінальні провадження №0000469, внесене до ЄРДР 20.04.2021 року, № 0001402, внесене до ЄРДР 25.10.2021 року, № 0000550, внесене до ЄРДР 06.07.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.
Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи обґрунтування суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, апеляційний суд встановив його належність в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ризики, які були заявлені у клопотанні прокурора та були підставою обрання обвинуваченій запобіжного заходу, не зменшились та виправдовують подальше тримання її під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод обвинуваченої, оскільки суд першої інстанції дотримався при розгляді клопотання прокурора приписів ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.
На думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі суду першої інстанції наявність встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.
Соціальні зв`язки обвинуваченої апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки, на переконання апеляційного суду, наявність місце проживання та сім`ї не є достатньо переконливими обставинами, щоб нівелювати існуючі на час постановлення оскаржуваної ухвали ризики.
Обставини ж щодо перебування на утриманні обвинуваченої дітей належними доказами стороною захисту підтверджені не були.
Щодо посилання обвинуваченої на введений в України воєнний стан, як на підставу зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу, апеляційний суд хоча і враховує складну ситуацію, яка склалася у зв`язку вторгненням Російської Федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій території України, однак зауважує, що сам по собі факт наявності у особи дітей не є беззаперечним свідченням прийняття активної участі у їх вихованні та утриманні.
Крім того, обвинуваченою не надано будь-яких документів на підтвердження доводів щодо її працевлаштування, джерел її доходів, а відтак і її здатності утримувати будь-яких осіб.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_7 на вказаній стадії кримінального процесу ані судді, ані апеляційному суду надано не було.
Тож, апеляційний суд констатує, що матеріали провадження не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, апеляційним судом також не встановлено.
Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 331, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 15 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0000469, внесеному до ЄРДР 20.04.2021 року, № 0001402, внесеному до ЄРДР 25.10.2021 року, № 0000550, внесеному до ЄРДР 06.07.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4