УХВАЛА
27 червня 2022 року

м. Київ
справа № 332/2009/20
провадження № 51-1619ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 червня 2022 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та надано строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Так, засудженому ОСОБА_4 , було вказано, зокрема, про необхідність зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх та вказати у чому, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень постановлених стосовно нього. Крім того, в ухвалі касаційного суду було зауважено про необхідність конкретизувати яке саме судове рішення він оскаржує, та зазначити вимогу щодо цього рішення, яка б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК України.

У межах цього строку, на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду від 06 червня 2022 року, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу в новій редакції, проте недоліків поданої ним касаційної скарги повністю не усунув.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зокрема, зміст нової касаційної скарги засудженого по суті аналогічний попередній скарзі, засуджений знову не вказав, які саме судові рішення він оскаржує й не навів відповідного обґрунтування незаконності цих рішень.
Як убачається зі змісту уточненої касаційної скарги, ОСОБА_4 посилається, у тому числі, на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не може слугувати підставою для здійснення провадження судом касаційної інстанції, який є судом права, а не факту.
Крім того, посилаючись на порушення його прав під час проведення досудового розслідування, а саме, отримання доказів внаслідок жорстокого поводження, засуджений ОСОБА_4 не зазначає, чи звертався він зі скаргою на дії органу досудового розслідування в порядку вимог ст. 214 КПК України та про наслідки розгляду такого звернення.
За приписами пункту 5 частини 2 статті 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами статті 436 КПКУкраїни, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Як вбачається з прохальної частини нової касаційної скарги, ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення (без зазначення найменування суду і дати його постановлення) та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а відтак вимоги засудженого знову сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України, тобто повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, у наданий строк засуджений ОСОБА_4 недоліки скарги не усунув, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України його касаційну скаргу слід повернути.
Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3