Оболонський районний суд міста Києва
справа № 756/4192/22
провадження № 1-кп/1056/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000384 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, який працює єпархіальним священиком православної церкви України Черкаської єпархії храму благовіщення пресвятої Богородиці, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2022 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ст. 436 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Протягом січня-квітня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи вдома по АДРЕСА_1 , за допомогою власного персонального комп`ютера, використовуючи соціальну мережу «Однокласники», яка належить російській технологічній компанії «Mail.ru Group», розміщував текстові та графічні матеріали із закликами до підтримки дій держави агресора - Російської Федерації,а також невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, на власному аканті за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також, на власному аканті в соціальній мережі «Однокласники», ОСОБА_3 , поміж іншим, розміщував фото та відео матеріали, що виправдовують та визнають правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України, символіку комуністичного тоталітарного режиму, символіку та агітаційні матеріали невизнаних так званих Луганської та Донецької народних республік (тимчасово окуповані території Донецької і Луганської областей), а також інші агітаційні матеріали на підтримку армії та влади Російської Федерації на тимчасово окупованих територіях України.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного персонального комп`ютера прийняв безпосередню участь у створенні відеоматеріалу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Звернення справжнього киянина до українців і росіян) із виправданням та визнанням правомірності збройної агресії Російської Федерації проти України, який 19.03.2022 року розміщено на відео хостингу «YouTube» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з 21,9 тисяч підписників, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 » та який в подальшому переглянуло 10819 користувачів вказаного відеохостингу.

Згідно з висновком спеціаліста від 07.04.2022 року за результатами проведення семантико-текстуальної експертизи, у наданих на дослідження матеріалах наявні публічні заперечення громадянином України ОСОБА_3 здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України та містяться публічні заклики до підтримки рішень або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Згідно із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто у публічному запереченні здійснення збройної агресії Російської Федерації проти України та публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора (Російської Федерації). ОСОБА_3 підтвердив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку. Також згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена, обвинувачений у присутності захисника надав згоду на розгляд кримінального провадження без проведення судового засідання і підтвердив згоду з обставинами, встановленими органом досудового розслідування. Тому, є підстави для ухвалення вироку у порядку спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення здійснення збройної агресії Російської Федерації проти України та публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора (Російської Федерації).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

В якості даних про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він має судимість, але це кримінальне правопорушення вчинено до постановлення попереднього вироку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює священиком, негативної інформації за місцем проживання не надано.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, про що свідчать матеріали кримінального провадження та його заява про визнання винуватості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При визначенні виду і розміру покарання, суд зазначає, що законодавець визначив єдиний вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Визначаючи вид таких посад та діяльності, суд враховує характер суспільно небезпечного діяння, та хоча обвинувачений не обіймав якої-небудь посади, але вчинив кримінальне правопорушення проти національної безпеки України та в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України, і тому для досягнення мети покарання, пов`язаної зі збереженням в умовах воєнного стану, на майбутнє українського народу, нації, держави, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

Тому, керуючись статтями 65-67 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України даний вид покарання не підлягає складанню за сукупністю вирроків або кримінальних правопорушень, його слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, вирішуючи долю речових доказів суд зазначає, що майно, яке немає ніякої цінності, слід знищити, а інші речі повернути обвинуваченому.

Запобіжний захід не обирався і таких клопотань не надходило.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк 10 (десять) років.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок виконувати самостійно від вироку Дарницького районного суду міста Києва від 22.04.2022 року.

Речові докази у справі:

- планшет марки «Samsung» SM-T535 IMEI91980 чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-S7562 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки NOKIA 6500c золотистого кольору, дерев`яна фото рамка коричневого кольору, в якій розміщено фотопортрет колишнього Президента України ОСОБА_5 на фоні прапору України, чорний гаманець із застібкою, які знаходяться на зберіганні в Оболонському УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 001044 порядковий номер 233 від 06.06.2022 р. повернути ОСОБА_3 за належністю;

- дерев`яну фото рамку коричневого кольору, в якій розміщено портрет колишнього Президента Російської Федерації ОСОБА_6 на фоні прапору Російської Федерації, пустий бланк темно-червоного кольору з написом «Пенсионный фонд Российской Федерации», обкладинку червоного кольору зі зображенням гербу Російської Федерації, обкладинку формату А-4 із зображенням гербу Російської Федерації, три листи формату А-4 з текстом російською мовою контактних телефонів державних служб Російської Федерації, три нашивки на тканинній основі чорного кольору на яких вишиті зображення ОСОБА_7 та кістки знищити.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1