Вирок
Іменем України

24.03.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2021 року за № 0000447, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яворів Львівської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, раніше судимої, останній раз 07.06.2021 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15.06.2021 року близько 09.50 год. працівниками поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, а саме майором поліції ОСОБА_4 спільно з лейтенантом поліції Рокошевським Антоном, під час проведення обходу території дільниці на території Франківського району м. Львова по вул. Пулюя, 4 у м. Львові було виявлено підозрілу особу жіночої статі, віком близько 40 років, ростом близько 160 см, худорлявої тілобудови, одягнену у куртку темного кольору з капюшоном, штани голубого кольору, футболку білого кольору та тапки.
Підійшовши до вищевказаної жінки, працівники поліції представилися та запитали в останньої її анкетні дані та чи має вона при собі заборонені до обігу речі. На це остання представилася як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , та повідомила, що в неї при собі знаходиться зіп-пакет з двома паперовими пакетами із наркотичною речовиною, яку вона знайшла, тим самим придбала шляхом привласнення знайденого по вул. Пулюя, 6 в м. Львові.
Після цього вищевказаними працівниками Національної поліції України було викликано СОГ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, якою по прибуттю в присутності понятих було вилучено добровільно надані ОСОБА_3 зіп-пакет з двома паперовими пакетами із вмістом порошку білого кольору. Згідно з висновком експерта в порошкоподібній речовині, яка знаходилась в двох паперових згортках, виявлено наркотичний засіб «метадон», обіг якого обмежено. Загальна кількість наркотичного засобу «метадон», вилученого у ОСОБА_3 , становить 0,1783 грама.
Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» встановлено, що вага метадону для притягнення особи до кримінальної відповідальності повинна становити не менше 0,02 грами.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду 07.02.2022 р.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000447, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваної від 04.02.2022 року (кримінальне провадження, а.с.50-52).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.
Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, нейтрально характеризується за місцем проживання, раніше судима, нове кримінальне правопорушення вчинила незадовго після засудження її вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2021 року, що свідчить про схильність особи до вчинення кримінальних правопорушень, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, її поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді арешту.
З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків та злочинів.
При цьому, суд бере до уваги те, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2021 року, який набрав законної сили 08.07.2021 року, ОСОБА_3 визнано винною та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням положень ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На даний час ОСОБА_3 призначене їй покарання не відбула.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
У даному випадку нове кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 15.06.2021 року, тобто після постановлення щодо неї 07.06.2021 року вироку Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України. А тому, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити на підставі ст.71 КК України з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2021 року у справі №461/3984/21. При призначенні остаточного покарання застосуванню підлягають також положення ст.72 КК України щодо співвідношення покарань, відповідно до яких одному дню позбавленню волі відповідає один день арешту.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході дізнання Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проводилась судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експертів з оформленням висновку №СЕ-19/109-21/8246-НЗПРАП від 09.08.2021 року у даному кримінальному провадженні складають 1029,72 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. При цьому, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні №0000447 постановою дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 10.08.2021 року визнано речовим доказом метадон масою 0,1783 грама, який знаходиться у спецпакеті №3551290 та переданий на зберігання у камеру схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області (кримінальне провадження, а.с.37). Вказаний речовий доказ надавався Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-21/8246-НЗПРАП при проведенні експертизи використано 0,0323 грама речовини, а після дослідження об`єкти разом з первинною упаковкою поміщено в полімерний спецпакет «Україна МВС Експертна Служба» з номером на захисній стрічці «2525518» та із виконанням на лицевій стороні пакета рукописних написів і підпису експерта (кримінальне провадження, а.с.36).
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
У даному випадку речовим доказом є наркотичний засіб «метадон», який перебував у незаконному обігу. На адресу суду звернулося керівництво 7 прикордонного загону з проханням про передачу психотропних та наркотичних речовин у справах про їх незаконний обіг військовій частині НОМЕР_1 , яка має ліцензію на здійснення відповідної діяльності Держлікслужби України від 04.07.2017 року, як зразків для забезпечення дресирування службових собак, які використовуються у протидії незаконному переміщенню наркотичних засобів і психотропних речовин через державний кордон України. Враховуючи масу речового доказу наркотичної речовини, яка не становить великого чи особливо великого розміру, та наявну потребу Державної прикордонної служби України, на яку відповідно до ст.3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» покладено обов`язок боротьби з незаконним переміщенням наркотичних засобів і психотропних речовин через державний кордон України, у проведенні дресирування службових собак на предмет виявлення наркотичних засобів і психотропних речовин, суд вважає за доцільне передати з цією метою речовий доказ військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за новим вироком, приєднати повністю невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2021 року у справі №461/3984/21 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 коп.
Речовий доказ у справі - метадон масою 0,1783 грама (з яких при експертному дослідженні згідно висновку експерта №СЕ-19/109-21/8246-НЗПРАП від 09.08.2021 року використано 0,0323 грама речовини), який передано на зберігання до кімнати речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та який упакований в полімерний спецпакет «Україна МВС Експертна Служба» з номером на захисній стрічці «2525518» та з вмістом первинної упаковки (спецпакет №3551290), - передати військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) як зразок для забезпечення дресирування службових собак підрозділів Державної прикордонної служби України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1