справа № 567/322/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
представника лікувального закладу ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.187 КК України та знаходиться на примусовому лікуванні у відділенні зі звичайним наглядом з 01.03.2018 року згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 01 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської області з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 звернулася голова спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що в процесі лікування в стані психічного здоров`я ОСОБА_7 не настали такі зміни, які дають змогу вважати, що в даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а тому відносно нього необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_7 знаходиться на примусовому лікуванні в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» у відділенні зі звичайним наглядом з 01.03.2018 року. В процесі лікування стан хворого не покращився, не спостерігається достатня стабілізація психічного стану ОСОБА_7 та не настало таких змін в стані його психічного здоров`я, які дають змогу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно нього необхідно продовжити. Зазначив, що заяв чи скарг від ОСОБА_7 , або його близьких родичів з приводу його перебування у медичному закладі не поступало. Вказує, що за своїм психічним станом здоров`я ОСОБА_7 участі в судовому засіданні приймати не може.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 та просив її задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 проти продовження застосовування відносно ОСОБА_7 примусових заходів не заперечив.

Заслухавши в судовому засіданні представника закладу охорони здоров`я, прокурора, які заяву підтримали, захисника, який не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 01.03.2018 року відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.187 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ухвал Острозького районного суду Рівненської області від 29.08.2018р., 04.03.2019р., 28.08.2019 р., 06.04.2020 р., 01.09.2020 р., 01.03.2021 р., 09.09.2021 р. відносно ОСОБА_7 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.187 КК України, було неодноразово продовжено застосування заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З 01.03.2018 року по даний час ОСОБА_7 знаходиться на примусовому лікуванні у відділенні із звичайним наглядом у КП «Острозька обласна психіатрична лікарня».
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 10 від 30.03.2022 р. ОСОБА_7 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з транзиторними психотичними включеннями.

В результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів в клінічній картині захворювання не спостерігається достатня стабілізація психічного стану хворого ОСОБА_7 .Враховуючи психічний стан хворого, лікувальна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні у відділенні із звичайним наглядом.

Згідно довідки КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» №179 від 07.04.2022 року ОСОБА_7 до моменту застосування до нього примусових заходів медичного характеру проживав сам у с.Стрільськ Сарненського району Рівненської області, з 2007 року не працював та домашнього господарства не вів; жив за рахунок коштів, які періодично пересилала його сестра, а також за кошти, які він вигравав, граючи в азартні ігри (карти); будь-які відомості про наявність зареєстрованого у ОСОБА_8 нерухомого майна відсутні; ОСОБА_7 перебував на обліку у лікаря нарколога, неодноразово лікувався в психіатричних закладах Рівненської області, зловживав алкоголем; за час перебування на лікуванні у КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» рідні та близькі ОСОБА_7 не провідували; вказується на неможливість на даний час зміни примусових заходів медичного характеру на амбулаторний нагляд, а також на неможливість забезпечення реального, контрольованого лікарем-психіатром та дієвого амбулаторного нагляду через віддаленість місця проживання.
Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Крім того, згідно з вимогами статей 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.
Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_7 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.
В судовому засіданні не було встановлено підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, однак було встановлено наявність обґрунтованих підстав для продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Відтак, суд дійшов висновку, що заява голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.95 КК України, ст.ст. 514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -
п о с т а н о в и в :

Заяву голови спеціальної ЛК КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 6 (шість) місяців.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1