ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1002/22 Справа № 200/4676/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0002555 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.04.2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прокурором був порушений порядок подачі клопотання, передбачений главою 18 КПК України, оскільки клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не було подано до суду за 5 днів, окрім того, таке клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, не були надані обвинуваченому та захиснику.
Зазначає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, оскільки є необгрунтованим.
Крім того, у клопотанні прокурора не вказані підстави, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 тримається під вартою з 06.10.2018 року.
Стверджує, що прокурор не зазначив та не надав суду жодного доказу на підтвердження ризиків, зазначених ним у клопотанні.
Вказує на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, бабусю з дідусем похилого віку.
Зазначає, що підозра є необгрунтованою.
Окрім того, ухвала суду не відповідає вимогам ст.372 КПК України, оскільки в ній не зазначений жодний доказ на підтвердження встановлених судом ризиків.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.04.2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ризики, які були підставою для продовження тримання обвинуваченого під вартою, не змінились, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на цей час по справі судом дослідження доказів не закінчено, а саме: не допитані свідки сторони обвинувачення, відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, так як обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкістю діяння, яке йому інкримінується.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002555 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 08.10.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 15.02.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, триває судовий розгляд кримінального провадження.

Разом з тим, посилання суду на ризики незаконного впливу на свідків колегія суддів вважає безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що на цей час залишились не допитаними лише співробітники поліції та швидкої медичної допомоги, при цьому, ані в клопотанні прокурора, ані в ухвалі суду не зазначено, яким чином обвинувачений може здійснити вплив на вказаних осіб.

Окрім того, посилання суду на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 вказаний ризик не був заявлений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є частково обґрунтованими, оскільки ризик переховування від суду зазначений в клопотанні прокурора та встановлений в ухвалі суду.

Доводи захисника про те, що клопотання прокурора не було подано до суду за 5 днів, окрім того, таке клопотання не було надано обвинуваченому та захиснику, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Посилання захисника на те, підозра є необгрунтованою, не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, не в повному обсязі врахував те, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, а саме з 08.10.2018 року, тривалий час не допитані свідки обвинувачення, а саме співробітники поліції та швидкої медичної допомоги, ризик впливу на яких прокурором в клопотанні не доведений, інших мотивів судом не наведено, а тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

З урахуванням зазначеного, а також, що у цьому провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які дають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти переховуванню від суду, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_7 цілодобового залишати місце постійного проживання до 15 квітня 2022 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга захисника - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 15 квітня 2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі зобов`язання:

- прибувати до суду за першою вимогою на визначений час;

- не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками та потерпілими;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити на виконання до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 Міністерства юстиції України для звільнення ОСОБА_7 з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4