Справа № 686/7884/22
Провадження № 1-кс/686/3457/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просять зобов`язати службових осіб Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за їх заявами про вчинення кримінального правопорушення від 28.03.2022 р. та від 04.04.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст.259 КК України.

Однак, відомості в ЄРДР за заявами про вчинення кримінального правопорушення не внесені.

З огляду на це, на думку осіб, які подали скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 висловила позицію на підтримку поданої скарги та прохання її задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Уповноважена особа Хмельницького РУП ГУНП у судове засідання не з`явилася, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка її подала, дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Указане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

На запит слідчого судді матеріали перевірки за заявами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення не надійшли.

Від відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла відповідь від 27.04.2022 №4198/121/122-2022 за підписом начальника ОСОБА_5 про те, що надати матеріали на зазначену у запиті дату неможливо, оскільки вказані заяви об`єднані в одне провадження, за яким оформлено справу про притягнення до адміністративної відповідальності №467 з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.154 КУпАП.

З огляду на наявність доказів звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення та прийнятого за її результатом рішення, наданих скаржниками, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

Із матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у свої заявах про вчинення кримінального правопорушення, з якою вони звернулися до органу досудового розслідування 28.03.2022 р. та 04.04.2022 р., вважають кримінально караною поведінку особи, яка здійснила незаконну фотозйомку та в подальшому публікацію в соціальній мережі «Фейсбук».

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що між нею та невідомою їй на той час особою відбувся конфлікт через собаку, у подальшому ця особа, якою виявилась ОСОБА_6 , здійснила незаконну фотозйомку без її дозволу та як їй стало відомо, також публікацію в соціальній мережі твердженням того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ставили «мітки».

Указані дії за переконанням скаржниці є завідомо неправдивим повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а також незаконним збиранням, зберігання, використання, поширенням конфіденційної інформації про особу, тобто містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прийняті та зареєстровані уповноваженою особою ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , про що свідчать відмітки на долучених скаржниками їх копіях.

Крім цього у ХРУП ГУНП в Хмельницькій області зареєстровані у день їх складання - 04.04.2022 додаткові заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із внесенням до журналу ЄО за №8831.

За результатом розгляду казаних заяв, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . ХРУП ГУНП надані відповіді від 20.04.2022 №3851/121/122-2022 і №3852/121/122-2022 , відповідно до яких не встановлено ознак кримінального правопорушення ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..154 КУпАП (порушення правил тримання собак та котів).

Скаржники у поданій заяві та скарзі зазначають виключно власні доводи, міркування та припущення щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 302 Цивільного кодексу України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 307 Цивільного кодексу України, передбачено захист інтересів фізичної особи при проведенні фото-, кіно-, теле- та відеозйомок

Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.

Фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу в тій частині, яка стосується її особистого життя. Витрати, пов`язані з демонтажем виставки чи запису, відшкодовуються цією фізичною особою.

Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Отже, аргументи скарги про вчинення кримінального правопорушення зводяться до викладу змісту цивільних правовідносин, які регулюються нормами цивільного законодавства та незгоди заявників із подією, що відбулася.

Правовідносини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , викладені у їх заявах про вчинення злочину з приводу поширення на її думку недостовірної інформації, фотографування заявників, їх наслідки, з якими скаржники пов`язують порушення своїх прав,мають вирішуватися у цивільно-правовому порядку.

Скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містить інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі є завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками та незаконного збирання, зберігання, використання, поширенням конфіденційної інформації про особу.

Доводи, яка осіб, які подали скаргу, про допущення бездіяльності та невиконання вимог частини 1 статті 214 КПК України після отримання їх заяви про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись положеннями статей 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1