Справа № 308/5759/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/626/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2021.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) ДБР розташованого у місті Львові від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 31.03.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119.
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) ДБР розташованого у місті Львові від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 31.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119, яку просив скасувати як передчасну, безпідставну та незаконну.
Ухвалою від 28.12.2021, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки встановив, що ОСОБА_6 вже звертався до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з аналогічною скаргою (справа №308/11206/21) у задоволенні якої йому було відмовлено, що стверджується ухвалою слідчого судді від 08.09.2021. Таким чином, на думку слідчого судді, скарга ОСОБА_6 не містить нових підстав, обставин, доказів тощо, які б не були предметом дослідження слідчим суддею у раніше поданій аналогічній скарзі, а тому звернення до слідчого судді з такою ж скаргою розцінено, як зловживання процесуальними правами. Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_6 оскаржено ухвалу слідчого судді від 08.09.2021 по аналогічній скарзі і така, на даний час, знаходиться на розгляді в Закарпатському апеляційному суді, а тому слідчий суддя роз`яснив скаржнику, що доводи, які наведені у даній скарзі можуть буту предметом розгляду в апеляційній інстанції.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.12.2021 та постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) ДБР розташованого у місті Львові від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 31.03.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119. Вважає ухвалу слідчого судді не законною та не обґрунтованою, такою, що винесена з порушенням вимог КПК України та Конституції України. На його думку, постанова слідчого не відповідає вимогам ст.284 КПК України, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Вважає, що слідчий суддя не

-2-

вправі був посилатись на ухвалу слідчого судді від 08.09.2021, якою йому відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки така ухвала ним до матеріалів провадження не долучалась, а слідчий суддя не мав підстав для самостійного її витребування.
Судове провадження розглядається за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу, неявка якої з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказана особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) ДБР розташованого у місті Львові від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 31.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя в ухвалі послався на те, що ОСОБА_6 вже звертався до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з аналогічною скаргою (справа №308/11206/21) у задоволенні якої йому було відмовлено, що стверджується ухвалою слідчого судді від 08.09.2021. Таким чином, на думку слідчого судді, скарга ОСОБА_6 не містить нових підстав, обставин, доказів тощо, які б не були предметом дослідження слідчим суддею у раніше поданій аналогічній скарзі, а тому звернення до слідчого судді з такою ж скаргою розцінено, як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 у справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден

-3-

невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлена в нормах кримінального права.

Положення ч.1 ст.24 КПК України передбачають, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора має відбуватись з дотриманням певних умов чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Відповідно до ч.1 ст.27 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, але в межах та у спосіб, передбачений законом.

З наведеного вбачається, що сторони та інші учасники кримінального провадження мають певні права, зокрема, права на оскарження дій або бездіяльності органу досудового розслідування, прокуратури, проте мають використовувати їх лише в межах та у спосіб, передбачений законом.

Одночасно, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами

Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права. А відтак та обставина, що ОСОБА_6 знаючи про те, що він вже звертався до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження у кримінальному проваджені №0000119 та за наслідками розгляду якої винесено ухвалу від 08.09.2021, якою йому відмовлено у задоволені скарги, повторно звернувся з аналогічною скаргою, що і є проявом такого зловживання.

Доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя, на його думку перевищив надані йому повноваження, оскільки долучив до матеріалів скарги ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2021 у справі №308/11206/21 не є тією обставиною, як впливає на законність та обгрунтованість оскаржуваної ОСОБА_6 ухвали від 28.12.021, та не є підставою для її скасування.

Водночас зазначена ухвала від 08.09.2021 у справі №308/11206/21 обґрунтовано використана слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 від 21.10.2021, оскільки вона прямо стосуються питань, порушених у цій скарзі.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновкам слідчого судді стосовно того, що ОСОБА_6 повторно звернувшись зі скаргою, щодо якої вже винесено слідчим суддею ухвалу від 08.09.2021, допустив зловживання процесуальними права, а тому відсутні підстави для задоволення його скарги.

До того, ж ОСОБА_6 у своїй скарзі вказав неправдиві дані щодо строку отримання оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вказавши, що про її існування йому стало відомо лише 20.10.2021, в той час, як відповідна постанова була оскаржена ним задовго до цієї дати та за наслідками розгляду цієї скарги слідчим суддею винесена відповідна ухвала від 08.09.2021.

-4-

Таким чином, оскільки правильне застосування слідчим суддею норм процесуального права є очевидним і не викликає сумнівів, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволенні апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду скаржником не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 28.12.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) ДБР розташованого у місті Львові від 02.08.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 31.03.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: