Провадження 1-в/193/161/22
У Х В А Л А
іменем України

08 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з Державною установою «Софіївська виправна колонія (№ 45) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
17 травня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі він належні висновки зробив, до скоєного ним злочину ставиться критично. Наголосив, що є інвалідом ІІ групи, оскільки паралізована права сторона тіла і він не бачить на праве око, але виконує доручену йому роботу. На волі на нього чекають батьки та сестра, а тому є кому про нього подбати.
Захисник ОСОБА_6 клопотання засудженого підтримав та просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, оскільки останній заслуговує на таке звільнення.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 , незважаючи на вади свого здоров`я, сумлінно виконує доручену йому роботу, жодних стягнень він не має, а тому, на його переконання, останній довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 , дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.03.2012 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115КК України до 14 років позбавлення волі.
Згідно з ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16.10.2010 до 19.07.2012, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Початок строку відбуття покарання: 16.10.2010, кінець такого строку: 13.01.2023.
Станом на 08.08.2022 засуджений відбув, визначених п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 призначеного судом строку покарання (10 років і 06 місяців). Невідбута частина покарання складає 05 місяців і 05 днів позбавлення волі.
Під час відбування покарань засудженим в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4), ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» Кіровоградської області, ДУ «Темнівська виправна колонія (№45)» Харківської області, останній характеризувався посередньо. Вимоги режиму утримання не порушував. За період знаходження його у вказаних установах заохочень не та стягнень не мав.
З 25.07.2013 міру покарання продовжив відбувати в ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» з подальшим періодичним проходженням лікування у спеціалізованій лікарні при ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4). За час відбування покарання в Софіївській ВК-45 характеризується позитивно. Має 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. За увесь період відбуття покарання жодних стягнень не мав.
У взаємовідносинах з іншими за засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки з засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та у ввічливих взаємовідносин.
До роботи на виробництві установи ОСОБА_5 за станом здоров`я не залучався, є інвалідом ІІ групи, але в силу своїх фізичних можливостей виконує роботи з самообслуговування та підтримує порядок у відділенні установи, де він утримується. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, сам завжди охайний.
Регулярно відвідує заходи виховного характеру, зокрема «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», у тому числі приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться у відділенні. Поступово набуває навичок ведення самостійного законослухняного життя у суспільстві. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листувань та телефонних переговорів.
Слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення тяжких злочинів та відбував покарання у виді позбавлення волі, але умовно-дострокове звільнення до нього застосовувалося лише одного разу, та й то ще у 1989 році.
Позитивна характеристика засудженого, наявність у нього чотирьох заохочень, а також відсутність стягнень за увесь час відбування покарання, на переконання суду, вказують на виправлення останнього.
Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, проте незважаючи на вади свого здоров`я, останній добровільно, без оплати праці залучався до корисної праці.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що засудженому залишилося відбути невеликий строк покарання, суд дійшов висновку що, згідно положень ст. 81 КК України, маються підстави для застосування стосовно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, який справді своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03 березня 2012 року, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 5 (п`ять) місяців і 5 (п`ять) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений його захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1