Справа № 405/7128/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника органу пробації: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кропивницький подання начальника Подільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 13.12.2016 Ленінським районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.364 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн,

встановив:

02.06.2022 до суду надійшло вказане клопотання.
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 засуджена 13.12.2016 Ленінським районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.364 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Вирок набрав законної сили 31.05.2017.
11.08.2017 року до відділу з питань пробації на виконання надійшов вирок суду відносно ОСОБА_5 , який в той же день був прийнятий до виконання.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2018 (а.с.60) (із урахуванням ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.02.2019 року а.с.70-72) ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Додаткову міру покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно розпорядчих обов`язків строком на 1 рік засуджена ОСОБА_5 відбула та була знята з обліку уповноваженого органу з питань пробації 31.05.2018.
Під час перебування на обліку ОСОБА_5 при виконанні додаткового покарання у виді штрафу були здійснені наступні заходи:
1. Належним чином ОСОБА_5 ознайомлювалась з порядком виконання покарання у виді штрафу (а.с. № 19, 46, 55)
2. До Кіровоградської місцевої прокуратури направлялися листи щодо сприяння у притягненні до кримінальної відповідальності засудженої за ч. 1 ст.389 КК України 15.05.2018 за вих. № 1024 (а. с. № 49-52), 08.02.2019 за вих. № 31/20/375-19 (а. с. 65-68), 10.12.2019 за вих. № 31/20/3015-19 (а.с. № 98-99);
3. Направлялися матеріали до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області з метою внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України 05.02.2019 за вих. № 346 (а.с. 64) . За вказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001178 від 14.02.2019 року та слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_5 (а.с. 86-87);
4. До Ленінського районного суду м. Кіровограда неодноразово направлялися подання з метою вирішення питання щодо заміни покарання у виді штрафу до покарання у вигляді громадських чи виправних робіт:
12.10.2017 за вих .№ 8/2-1704 (а.с.36-37), повернуто ухвалою Ленінського районного суду від 31.01.2018 у зв`язку з неявкою ОСОБА_5 в судові засідання;
04.02.2019 за вих. № 31/20/327-19 (а.с. 62), повернуто ухвалою Ленінського районного суду від 25.03.2019 у зв`язку із неявкою ОСОБА_5 в судові засідання, що перешкоджало проведенню судового розгляду та з`ясуванню обставин справи;
26.09.2019 за вих. № 31/20/2336-19 (а.с. 93-94), відмовлено ухвалою Ленінського районного суду від 04.08.2020 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на час розгляду зазначеного подання вже виповнилося 59 років 7 місяців, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона є особою, що досягла пенсійного віку, оскільки жінки, які народилися у період з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року, мають право виходити на пенсію після досягнення віку 59 років та 6 місяців (а.с. 111-113).
20.08.2020 року за вих. № 31/20/2327-20 (а.с. 118-119), відмовлено ухвалою Ленінського районного суду від 04.09.2020 року, суд вмотивував свою відмову тим, що на даний час з дня набрання чинності вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 року, який скасовано вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.05.2017 року в частині призначеного покарання, не минуло 5 років.
Станом на 31.05.2022 року ОСОБА_5 надала лише два підтвердження сплати частини штрафу, а саме 09.03.2018 та 02.05.2019 (а.с. 47- 48). Несплачена сума штрафу становить 6800 грн.
Засуджена в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд визнав за можливе провести судове засідання за її відсутності.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подання.
Представник органу пробації підтримав подання.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та подання, приходить до наступного.
Так, вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.364 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.05.2017 вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 стосовно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано. ОСОБА_5 визнано винною за ч.2 ст.364 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік та штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 набрав законної сили 31.05.2017.
Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
При матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема, притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.12.2016, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п.3 КК України.
Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України,

постановив:

Подання начальника Подільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 за ч.2 ст.364 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, вирок відносно якої скасовано в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.05.2017, визнано винною за ч.2 ст.364 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік та штрафом у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_6