Справа № 638/2734/22
Провадження № 1-кп/638/1058/22
УХВАЛА
Іменем України

29 квітня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000073 від 06.04.2021 про продовження (обрання) строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Харкова, громадянина України, який має неповну вищу освіту, у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця провінції Шаньдун, громадянина Китайської Народної Республіки, який має вищу світу, неодруженого, керівника громадської організації «Український центр управління освітою та науковими технологіями», не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , кандидата психологічних наук (завершив аспірантуру ХНУ ім. В. Каразіна),

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 114 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0000073 від 06.04.2021 за обвинуваченням громадянина Китайської Народної Республіки (далі КНР) ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України, та за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

27 квітня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження (обрання) строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор просив продовжити строк тримання під вартою в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на 60 діб, а також визначити розмір застави для обвинувачених, а саме 20010050 грн. (двадцять мільйонів десять тисяч п`ятдесят) для ОСОБА_7 та 1010150 грн. (один мільйон десять тисяч сто п`ятдесят) для ОСОБА_6 , з накладенням на них обов`язків у разі внесення застави.

Клопотання відносно ОСОБА_7 прокурор обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дiй, отримано докази того, що з високим ступенем ймовiрностi обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дiї, якi мiстять ризики, передбачені вимогами ст. 177 КПК України.

Вищевказані обставини, а також те, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке полягало у незаконному збиранні вiдомостей, що становлять державну таємницю України з метою подальшої передачі представникам іноземної держави, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У якості обґрунтування вищевказаних ризиків прокурор вказує, що ОСОБА_9 неодмінно буде переховуватися від суду, оскільки вiн є громадянином іншої держави, не має стійких соцiальних зв`язкiв у м. Харкові, також останній з метою уникнення відповідальності, що передбачена санкцією статті, за пiдтримки представників КНР може незаконно покинути територiю Украiни, у тому числі поза межами контрольно-пропускних пунктів; ОСОБА_9 може незаконно впливати на свiдкiв, якi неодноразово допитувалися у цьому кримiнальному провадженні та експертів, висновки яких є складовою частиною доказової бази; ОСОБА_9 може вчинити iнше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (оскiльки замовники здiйснення протиправної дiяльностi перебувають на території КНР, а iншi можливi спільники на даний час не встановлені).

Прокурор вказав, що застосуваня стосовно ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів не представляється можливим, оскільки ризики, встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу в ході досудового розслідування, на момент внесення даного клопотання не зникли та не зменшились.

Клопотання відносно ОСОБА_6 прокурор обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені вимогами ст. 177 КПК України.

Вищевказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке полягало у незаконному збиранні відомостей, що становлять державну таємницю України з метою подальшої передачі представникам іноземної держави, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У якості обґрунтування вищевказаних ризиків прокурор вказує, що ОСОБА_6 неодмінно буде переховуватися від суду, оскільки розуміє про невідворотність та тяжкість покарання у випадку визнання його винуватим, також обвинувачений за підтримки громадянина КНР ОСОБА_10 може виїхати на постiйне мiсце мешкання до КНР, у тому числі поза межами контрольно-пропускних пунктів; ОСОБА_6 може незаконно впливати на свiдкiв, якi неодноразово допитувалися у цьому кримiнальному провадженнi та експертiв, висновки яких є складовою частиною доказовою бази; ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у я кому підозрюється ( оскiльки замовники здiйснення протиправної дiяльностi перебувають на території КНР, а iншi можливi спiльники на даний час не встановлені).

Застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим, оскільки ризики, встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу в ході досудового розслідування, на момент внесення даного клопотання не зникли та не зменшились.

У судовому засіданні прокурорклопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав повністю.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Свої доводи обґрунтовував тим, що: 1) обвинувачений не мав можливості скористатися послугами перекладача при ознайомленні з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; 2) прокурор не обґрунтував ризики, передбачені ст.177 КПК України; 3) обвинувачений має проблеми зі станом здоров`я.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора та у якості обґрунтування заперечень навів доводи, аналогічні доводам захисника ОСОБА_7 . Окремо звернув увагу на поганий стан здоров`я ОСОБА_6 .

Разом з тим, захисниками ніяких доказів на підтвердження доводів щодо поганого стану здоров`я обвинувачених суду надано не дуло

Суд, розглянувши подане прокурором клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2021 стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 20 010 050 гривень.

Також ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2021 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а також встановлено заставу у розмірі 1 010 150 грн.

У подальшому, ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 та Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2022 строк дії раніше застосовуваного до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено, із можливістю внесення застави у розмірі 20 010 050 гривень.

Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2021, а також Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2022, строк дії раніше застосовуваного до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено, із можливістю внесення застави у розмірі 1 010 150 грн.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Разом з цим Конституційний Суд України (рішення від 23.11.2017 справа № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) вважає, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для його застосування, за яких такий запобіжний захід був обраний на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України.

Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжний захід тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (ч.4 ст.176 Кримінального процесуального кодексу).

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочини, у вчиненні якихих обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , судом враховується наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, офіційно не працевлаштований, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 неодружений, не судимий, працює на посаді керівника громадської організації Український центр управління освітою та науковими технологіями.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 в разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні - злочині, суд вважає, що застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 27 червня 2022 року.

Даних щодо неможливості застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч.6 ст.182 КПК України).

У якості обґрунтування розміру застави для обвинуваченого ОСОБА_6 у розмірі 1 010 150 (один мільйон десять тисяч сто п`ятдесят) гривень та ОСОБА_7 у розмірі 20 0100 50 (двадцять мільйонів десять тисяч п`ятдесят) гривеньпрокурор зазначив зокрема можливість керівництва протиправним діями із за кордону представниками спеціальних розвідувальних служб КНР та можливість настання наслідків у випадку потрапляння інформації, до збору якої був спрямований умисел обвинувачених.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинувачених, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на них обов`язків. Тому суд визначає заставу у розмірі 20 010 050 (двадцять мільйонів десять тисяч п`ятдесят) грн. для ОСОБА_7 та 1 010 150 (один мільйон десять тисяч сто п`ятдесят) грн. для ОСОБА_6 .

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 314, 369, 372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження (обрання) строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 27 червня 2022 року.

Визначити суму застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 010 150 (один мільйон десять тисяч сто п`ятдесят) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №638/2734/22 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова)).

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 27 червня 2022 року.

Визначити суму застави у розмірі 20 010 050 (двадцять мільйонів десять тисяч п`ятдесят) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №638/2734/22 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова)).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави обвинуваченими з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого судді, суду із встановленою періодичністю та за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі міста Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові; 4) утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_13 , обвинуваченим ОСОБА_6 , експертом ОСОБА_14 та іншими свідками і спеціалістами у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та головуючого суддю Дзержинського районного суду м.Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1