ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/375/22 Справа № 703/2990/22 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушківка Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 02.10.2022 по 30.11.2022 включно, з визначенням розміру застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000,00 грн.

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2022 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, 02.10.2022 по 30.11.2022 включно, з визначенням розміру застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000,00 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, особу підозрюваного, який офіційно не працює, не одруженого, не має неповнолітніх дітей, характеризується посередньо, в судовому засіданні встановлено факт, що на розгляді місцевого суду перебуває кримінальне провадження відносно останнього за ч. 3 ст. 152 КК України та доведеність слідчим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які він посилався у клопотанні.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність фактичним обставинам кримінального правопорушення, просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 не є судимим, від органу досудового розслідування чи суду не переховувався, жодним іншим чином не перешкоджав кримінальному провадженню, йому не повідомлялось про підозру в іншому злочині, проте, вказані обставини були проігноровані слідчим суддею.

Крім того, захисник вважає утримання ОСОБА_7 під вартою незаконним, оскільки останній підтримує відносини зі своїми родичами, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язки.

Зазначає, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не взято до уваги можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою постійного проживання та реєстрації підозрюваного.

На думку адвоката підозрюваному не має сенсу та можливості переховуватися від органів слідства оскільки паспорту для виїзду за кордон не має, як і заощаджень для нелегального способу життя.

Зазначає, що вплив підозрюваним на потерпілого та свідків є неможливим, оскільки з останніми вже проведені всі необхідні слідчі дії, а також вони не є очевидцями скоєного кримінального правопорушення, при цьому те, як підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим суддею в ухвалі не зазначено.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ відділу №2 Черкаського районного управління поліції Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000601 від 02.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 02.10.2022 року близько 03 години 20 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу власника, діючи умисно, таємно з метою заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки «SPARK» моделі SP200R-28, 2021 року випуску, що належить ОСОБА_9 , викотив вказаний мотоцикл з території вищевказаного домоволодіння, де проживає ОСОБА_9 , після чого взяв ключ запалювання зазначеного мотоциклу, який знаходився разом із всіма ключами в зв`язці в серцевині замка вхідних дверей будинку, запустив двигун транспортного засобу і здійснив на ньому рух у напрямку АДРЕСА_3 , де близько 06 год. 00 хв. був виявлений та затриманий працівниками поліції.
02.10.2022 о 07 годині 25 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
02.10.2022 о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Причетність ОСОБА_7 до скоєння інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом інспектора з РПП СПД № 2 ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_7 від 02.10.2022; протоколом огляду місця події від 02.10.2022 здійсненим за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено мотоцикл марки «SPARK» моделі SP200R-28; протоколом огляду мотоцикла марки «SPARK» моделі SP200R-28 від 02.10.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 02.10.2022; протоколом огляду місця події від 02.10.2022, яким оглянуто подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки було здійснено заволодіння мотоциклом; показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
У даному випадку слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, і хоча дане кримінальне правопорушення не відноситься до тяжких злочинів, проте взято до уваги особу підозрюваного, який офіційно не працює, не одружений, не має неповнолітніх дітей, характеризується посередньо.
Крім того, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. У даному випадку цей інтерес полягає у розкритті кримінального правопорушення у сфері проти статевої свободи та статевої недоторканості.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, підозрюваний ОСОБА_7 незважаючи на молодий вік, притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, 27.11.2020 року відносно нього направлено обвинувальний акт до суду за ч. 3 ст. 152 КК України, під час іспитового строку ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.02.2022 йому призначено примусове лікування, що підтверджується вимогою УІП ГУНП в Черкаській області (а.с.30), дана ухвала суду наразі не виконана.

Згідно характеристики виконкому Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_7 на території сільської ради не працює, схильний до праопорушень, участі у житті села не приймає (а.с.31).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Такі міркування спростовують посилання захисника у поданій апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не обґрунтовано необхідність застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу у контексті наявності ризиків, для запобігання яким обирався запобіжний захід.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що утримання під вартою підозрюваного незаконне, оскільки він має сталі соціальні зв`язки, а вплив на потерпілого та свідків позбавлені сенсу через проведення всіх необхідних слідчих дій й відсутність паспорту для виїзду за кордон, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить його належну процесуальну поведінку, апеляційним судом також відхиляються з викладених вище підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так слідчим суддею були заслухані пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження слідчого судді і правильності висновків слідчого судді не спростовують.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2022 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з 02.10.2022 по 30.11.2022 включно з визначенням розміру застави 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач
Судді