В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2022 р. Справа № 596/1229/21

Провадження № 1-кп/596/28/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом, укладену між прокурором Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 23 липня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2020 року у справі №596/978/20 (провадження №3/596/450/2020), яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Незважаючи на зазначену постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2020 року, з якою ОСОБА_4 був ознайомлений, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.
Так, 20.07.2021 року, близько 20 години, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору рухався однією із вулиць смт. Гримайлів, Чортківського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 25 серпня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, його дії за цією статтею кваліфіковані вірно. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та в касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.1 КПК України), про що було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами угодою покарання. ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 25 серпня 2021 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання), обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для відмови в її затвердженні. Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.314 ч.3, ст. 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 серпня 2021 року між прокурором Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 23 липня 2021 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 серпня 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази оптичні диски марки «Verbatim» DVD-R 4,7GB 16Х 120 min із маркуванням чорного кольору №1 та №2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1