Справа № 944/3058/22
Провадження №1-кс/944/637/22
05.08.2022 рокум.Яворів

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 07.07.2022, скаржнику було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України. В ході огляду інспектором прикордонної служби безпідставно та незаконно були вилучені документи, а саме: оригінал довідки від 11.11.2021 та її нотаріально завірену копію «про прийняття ОСОБА_6 на стаціонарне навчання»; оригінал довідки від 11.10.2021 з Вищої школи юридичних наук та адміністрування ім. Леона Петражицького в м.Коломін та її нотаріально завірену копію «про прийом іноземця ОСОБА_6 на денне навчання»; оригінал довідки від 13.06.2022 та її нотаріально завірену копію «про необхідність особистої участі студента ОСОБА_6 при навчанні у Вищій школі юридичних наук та адміністрування АДРЕСА_1 »; оригінал довідки з військкомату про « ОСОБА_7 від призову». Зазначає, що копію протоколу вилучення або копію протоколу огляду вказаних документів, йому не надавали. 11 липня 2022 року скаржник звернувся до прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 з вимогами надати копію протоколу огляду або копію протоколу вилучення оригіналів документів та з вимогами про повернення вилучених документів, оскільки був позбавлений можливості вчасно прибути на навчання, внаслідок не повернення вилучених документів. Вказує, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, арешт на вилучені документи не накладався, копії протоколів огляду або вилучення документів скаржнику не надані, тимчасово вилучені документи не повернуті. Просить зобов`язати прокурора ОСОБА_3 негайно повернути вилучені документи.
У судовому засіданні скаржник та адвокат ОСОБА_5 підтримали доводи скарги, просили задовольнити, із наведених у ній підстав, додатково зазначивши, що заявник бездіяльністю прокурора позбавлений можливості вчасно прибути до навчального закладу та навчатись.
У судовому засіданні прокурор заперечила щодо доводів скарги у повному обсязі, посилаючись на те що на даний час у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, зокрема скеровані запити про надання інформації та документальних матеріалів. Зазначає, що усі документи, були вилучені в ході проведення протоколу огляду місця події від 08.07.2022 та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Підстави, з яких уповноважені особи не звернулись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту їй невідомі. У задоволенні скарги просила відмовити.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані матеріали, в тому числі матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.
З огляду на зміст вказаних норм процесуального права слідчим суддею встановлено, що вилучені документи у ОСОБА_4 мають статус тимчасово вилученого майна.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження встановлено, що в порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України ані слідчим, ані прокурором у вказаному кримінальному провадженні до слідчого судді не було подано клопотання про арешт документів, які були вилучені у ОСОБА_4 , про що вказав у судовому засіданні зазначила прокурор.
Частиною 1 ст.169 КПК України передбачено підстави для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, серед яких п.3 зазначено випадок, передбачений ч.5 ст.171 КПК України, зокрема якщо уповноважена особа не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що органами досудового розслідування не надано доказів розгляду клопотань шляхом винесення постанови, як того вимагає ст.220 КПК України, слідчий суддя вважає, що наведені у скарзі доводи є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, розглянути заяву ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна та повідомити заявника про результат розгляду клопотання в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.
Разом із цим, вирішуючи обґрунтованість решти вимог заявника, слідчим суддею враховується наступне.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Вказаний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті ним за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимога заявника про визнання неправомірною бездіяльності прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , є безпідставною та неоґрунтованою, у зв`язку з чим в задоволенні такої вимоги слід відмовити.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора задовольнити частково.
Керуючи ст.168, 169, 220, 303-309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відповідно до вимог ст.169 КПК України у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 08.07.2022 задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 або іншу, уповноважену особу у кримінальному провадженні розглянути заяву ОСОБА_6 від 11.07.2022 про повернення тимчасово вилученого майна та повідомити заявника про результат розгляду заяви в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.
У задоволенні вимоги скарги в частині визнання бездіяльності прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1