Справа № 639/8891/21
Провадження № 1-кп/639/205/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 12.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000725 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Під час судового засідання прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просили вирішити вказане питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2021 року обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 10.05.2022 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є умисним особливо тяжким злочином про життя та здоров`я особи, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавлення волі.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, обставини злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та дані про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку ОСОБА_4 не має, відсутні у останнього стійкі міцні соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця мешкання у м. Харкові та Харківської області, мешкав в приміщенні за місцем вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду;

- незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого та залишаючись на свободі, останньому буде відомо місце мешкання потерпілої та важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілу та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів.

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу обвинуваченого, який раніше судимий, як за злочини проти життя та здоров`я, так і за злочини проти власності, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя, потребує постійного контролю за його поведінкою з боку відповідних органів. Крім того, припинення протиправної діяльності обвинуваченого ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти життя та власності; 4) даних про особу обвинуваченого, який не має соціальних зв`язків, відсутнє постійне місця роботи або навчання, а також відомостей щодо матеріального стану ОСОБА_4 , що свідчить про те, що обвинувачений в будь-який момент може покинути фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2022 року.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2022 року включно.
Копію цієї ухвали направити для відома до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1