Справа № 529/752/22
Провадження № 1-кп/529/83/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря c/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000087 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кондратівка Бєловського району Курської області, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, в силу ст.89 КК не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 09.02.2022, близько 05 год., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , з корисливим мотивом та метою, діючи умисно, таємно, переліз через паркан та опинившись на території вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження навісного замка проник в середину господарчої будівлі, звідки таємно викрав фрези для мотоблоку в кількості 3 штук.
Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4500 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції, вину у вчиненому вище злочині визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Вказав, що викладені речі продав, а коштами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, також не заперечує проти застосування норм ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників справи не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні покарання судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, викрадене майно вилучено та перебуває на зберіганні у потерпілої. Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання письмових скарг з приводу його поведінки не було, має сталі соціальні зв`язку та на утриманні перебуває малолітня дитина.

Відповідно до висновку, викладеному у досудовій доповіді органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження його волі може становити середній рівень небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене та відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину (8 років), сталі соціальні зв`язки, висновок органу пробації, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що викрадене майно вилучене та передане потерпілій, остання претензій до обвинуваченого не має, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази фрези до мотоблоку в кількості трьох штук, які знаходяться на зберіганні у потерпілої залишити ОСОБА_5 , як її власність.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1