справа № 361/1240/22
провадження № 1-кс/361/279/22
УХВАЛА
Іменем України
м. Бровари

14 березня 2022 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

встановив:

До провадження слідчого судді суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, вилученого 11.03.2022 року.

В обґрунтування слідчий вказує на те, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 11.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 1, 12, ч. 2 ст. 115 КК України

Слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 11 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12, ч. 2 ст. 115 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи неподалік ТОВ «Маядо», що за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38, де в останніх з невстановлених досудовим розслідуванням причин виник умисел на вбивство двох чи більше осіб, а саме громадянина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проїжджаючи на автомобілі, зупинились за вищевказаною адресою.

11 березня 2022 року приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою реалізуючи свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в тому ж місці взяли до рук невстановлену в ході досудового розслідування автоматичну зброю та здійснили невстановлену в ході досудового розслідування кількість пострілів у напрямку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_7 отримав численні вогнепальні поранення грудної клітини та шиї та ОСОБА_8 отримав численні вогнепальні кульові поранення голови, тулуба та верхніх кінцівок, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли на місці вчинення кримінального правопорушення.

В ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час поверхневого обшуку було виявлено та вилучено: Камуфляжну куртку поміщено до коробки № 1;Камуфляжні штани поміщено до коробки № 2;
?Кросівки «Nike» темного кольору з підошвою білого кольору поміщено до коробки № 3;
?Кофту марки «UMBRO» темного кольору поміщено до коробки № 4;
?Звязка ключів поміщено до паперового конверту № 1;
?Футболку білого кольору поміщено до паперового конверту № 2;

Постановою слідчого від 11.03.2022 року зазначені вище речі визнано речовими доказами.

Посилаючись на те, що речові докази потребують збереженню в силу ст. 98 КПК України, просила накласти арешт на вилучене майно.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подана заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Також у заві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити клопотання, накласти арешт.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 11.03.2022, за ознаками кримінального.

В ході досудового розслідування встановлено, що є достатні та обґрунтовані підстави у тимчасовому позбавлені права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 11.03.2022 під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втрати, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі, відчуженню, тощо. Виправданими ризиками щодо вказаних дій з боку володільця майна є те, що може виникнути необхідність у проведенні експертиз із вказаними предметами, що в свою чергу унеможливлює їх повернення володільцю та збільшує ризик, щодо вказаних дій з їх боку, оскільки в разі доведення факту вчинення кримінального правопорушення, винним за це особам, загрожує притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України та санкція у вигляді позбавлення волі.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 11.03.2022 року зазначені вище речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: вилучена мисливська рушниця гладко ствольна двох ствольна з номером НОМЕР_1 та п`ять набоїв 12 калібру, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Стороною слідства в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених майна.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

Ухвалив:
Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, накласти арешт на майно яке було виявлене та вилучене майно 11.03.2022 під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час поверхневого обшуку а саме:
Камуфляжну куртку поміщено до коробки № 1;
Камуфляжні штани поміщено до коробки № 2;
Кросівки «Nike» темного кольору з підошвою білого кольору поміщено до коробки № 3;
Кофту марки «UMBRO» темного кольору поміщено до коробки № 4;
Звязка ключів поміщено до паперового конверту № 1;
Футболку білого кольору поміщено до паперового конверту № 2;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1